Справа № 275/93/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року селище Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Лівочки Л.І.,

при секретарі- Степанчук С.А.,

за участю : представника відповідача - адвоката Олійника О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Брусилівського районного суду Житомирської області цивільну справу №275/93/24 за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг,

ВСТАНОВИВ :

16 січня 2024 року акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 02 липня 2019 року, після чого за допомогою ОТП було підписано Анкету - заяву від 10 травня 2023 року про приєднання до Умов та правилами надання банківських послуг, Тарифів Банку, які викладені на банківському сайті та взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний лімит. У подальшому відповідач , ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши Паспорт споживчого кредиту від 10.05.2023 року, отримав картку типу: Преміальна картка VISA Signature (кредитний ліміт до 300000,00 гривень).

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.5 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договру дав свою згоду, що прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

У разі незгоди зі змінами " Умов та правил надання банківських послуг або Тарифів Банку, клієнт має право надати Банку заяву про розірвання Договору, виконавши умови п.2.1.1.6.5 Договору.

Свої зобов`язання з передачі грошових коштів банк виконав.

В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 02 січня 2024 року заборгованість відповідача перед банком складає 282051,42 грн., з якої:239330,22 грн.- заборгованість за кредитом, 7897,89 грн.- заборгованість за нарахованими відсотками,34823,31грн.-заборгованість за простроченими відсотками.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість в сумі 282051,42 гривень та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3384,62 гривні.

Від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Олійника О.С. 22 квітня 2024 року до суду поступив відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав. Зазначив, що в матеріалах справи відсутні копії банківської ліцензії та свідоцтва фінансової установи позивача. Вважає, що спірний правочин вчинений позивачем без ліцензії та дозволу, які вимагаються законодавством та в порушення статті Конституції України, спрямований на стягнення грошових коштів відповідача за відсутності законних підстав.

В наданих позивачем копіях "Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку" зазначено, що ніби то відповідач підписав їх особисто 02 липня 2019 року в приміщенні позивача в м. Києві за адресою позивача 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д.

Проте відповідач стверджує, що цих документів він особисто не підписував. В період з 01 по 03 лютого 2019 року згідно наказу ТОВ "Беті" від 01 липня 2019 №01-07-19/2 він перебував в м. Херсон та Херсонській області. Він заперечує своє перебування 02 липня 2019 року в м. Києві та особисте підписання ним "Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку".

Подані "Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку" викладені іноземною мовою держави-агресора (російською), і їх засвідченого перекладу державною мовою позивач суду не надав.

Відповідно до статті 1 частини 6 статті 13 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" від 25.04.2019 № 2704-VIII єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова.

Тому вважає, що у суду відсутні підстави розглядати як доказ копії "Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку", які не викладені державною мовою, а викладені іноземною мовою держави-агресора.

Згідно правових висновків Великої Палати Верховного Суду викладених у справі №342/180/17 від 03.07.2019 у цивільній справі за участю того ж позивача: "Анкета-заява разом з "Умовами та Правилами надання банківських послуг" та "Тарифами банку" не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору.

Підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг не може бути договором приєднання:

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, і даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підпісана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Наслідком недодержання письмової форми кредитного договору є неможливість погодження ціни договору.

Отже, підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені за невиконання кредитного договору, оскільки така анкета-заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору".

Надані позивачем "Витяг із Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature", "Умови та правила надання банківських послуг" не містять доказів підписання та прийняття (затвердження) цих тарифів (правил) керівником або іншою уповноваженою особою позивача. Дійсність вказаних документів відповідач заперечує. Відтак, ці документи також не є належним доказом укладання кредитного договору між сторонами.

Примірники "Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг", "Паспорт споживчого кредиту" ніби то підписані від імені відповідача електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до приписів підпункту 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Частиною 11 статті 11 цього ж закону встановлено, що покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момі виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар.

Підтвердження вчинення електронного правочину повинно містити такі відомості:

умови і порядок обміну (повернення) товару або відмови від виконання роботи чи надання послуги; найменування продавця (виконавця, постачальника), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії щодо товару, роботи, послуги; гарантійні зобов`язання та інформація про інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом товару або з виконанням роботи чи наданням послуги; порядок розірвання договору, якщо строк його дії не визначено.

В даній справі позивач такого підтвердження відповідачу та суду не надавав, а також не зазначив в підписі електронним ідентифікатором про передання стороні певного набору даних.

Таким чином, примірники "Заяви про приєднання до Умов та Правил надаї банківських послуг", "Паспорт споживчого кредиту" не були належним чи підписані від імені відповідача електронним підписом одноразовим ідентифікатором і також не можуть свідчити про укладання сторонами електронного договору, підписання цих документів відповідач заперечує.

Згідно правового висновку Касаційного цивільного суду Верховного Cуду викладеному в постанові від 17.12.2021 року у справі № 278/2177/15-ц , заборгованість за кредитом має доводитись первинними касовими документами, наприклад виписками за картковими рахунками за кредитним договором.

В даній справі позивач підтверджує факти видачі кредиту не первинними, а зведеними документами, які відповідно до вказаного правового висновку Верховні Суду не можуть бути належними доказами відповідних фактів.

Замість виписки по рахунку позивач надав виписку за договором, яка до того ж не містить відомостей про назву форми документа та одиницю виміру операції за кожною операцією. Ця виписка не є первинним, а зведеним документом, які згідно наведеного правового висновку Верховного Суду не може бути належним доказом заборгованості відповідача. Інших належних доказів заборгованості відповідача позивач не надав. Відповідач категорично заперечує наявність у нього не сплаченої в строк заборгованості перед позивачем.

Позивач в даній справі не довів належними доказами не тільки факт та строки видачі ним кредиту відповідачеві, а й факт встановлення певних відсотків за користування коштами та можливий період нарахування таких відсотків.

Також в даній справі позивач не засвідчив подані ним копії документів у встановленому порядку, через що вони не набули юридичної сили копій документів і не можуть бути враховані судом.

Вважав, що позовна заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, оскільки відсутні відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін та учасників справи, а також не містить відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Представник відповідача просив в задоволені позову відмовити.

Представник позивача АТ КБ "ПриватБанк" 03 травня 2024 року подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідно до ст. 207 ЦК України правочин (в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо її зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватися і інші засоби зв`язку, наприклад електронний. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) ПАТ комерційний банк "ПриватБанк", керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та Правила надання банківських послуг (далі - Умови та Правила).

Тобто Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку, (п.п. 1.1.1.58, 1.1.1.59 Умов).

Відповідачем було підписано заяву про приєднення до Умов та правил надання банківських послуг.

У поданій заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку www.privatbank.ua;https://client-bank.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування, та зазначено що відповідачу було надано для ознайомлення Умові та Правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в заявці про приєднення.

Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому.

Отже, заява про приєднення до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг.

Тобто, у даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, який задля придбання, припинення або зміна цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 ЦК України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заява, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві.

На підставі поданої Заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг відповідачу було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 (п.п.1.1.1.90,2.1.1.11 Умов) ключем до карткового рухунку є пластикова Картка (п. 1.1.1.62 Умов) яку отримав відповідач та мобільний телефон який вказав відповідач (п. 1.1.1.15 та п. 1.1.1.16 Умов) у Заяві.

Картковий рахунок рахунок фізичної особи, до якого випущена Карта (п.п.1.1.1.90 Умов) та по якому відображаються фінансові операції за допомогою ключів.

За допомогою встановлених ключів до карткового рахунку, відповідачу надано можливість здійснювати дистанційне обслуговування (п.1.1.1.25 Умов комплекс інформаційних послуг по рахункам клієнта і здійснення операцій по рахунку напідставі дистанційних розпоряджень клієнта).

Таким чином, Банк забезпечив Позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою Карти та фінансового телефону на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП пароль.

Тарифи - розмір винагороди за послуги Банку; є невід`ємною частиною Договору. Перелік може зміняться і доповняться, про що Власник картки повідомляється відповідно до Умов та Правил.

Виконання Позичальником умов кредитного договору засвідчує її волю до настання відповідних правових наслідків передбачених кредитним договором.

З моменту оформлення кредитного договору пройшло 4 роки, Позичальник в Банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював.

Надані додатки до позовної заяви засвідчені належним чином. Всі подані документи є належними та допустимими доказами у справі, а твердження відповідача не відповідають дійсності.

Позовна заява Банку відповідає вимогам статті 175 ЦПК України..

Оригінали документів надаються тільки за ухвалою суду. Відсутність в матеріалах справи оригіналів кредитного договору не є підставою для відмови в позові за наявності його копії та інших доказів, які свідчать про укладення кредитного договору і часткове його виконання. Інше має бути спростовано особою, яка не виконує умови договору.

У відповідності із ст. 627 ЦК України, встановлено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір, підписаний Банком та клієнтом, відповідає вимогам чинного законодавства. Будь-яких заперечень щодо оформлення договору та вимоги щодо підписання договору на українській мові зі сторони клієнта не було.

Підписання стилусом на планшеті раніше було регламентовано Постановою НБУ № 151 від 13.12.2019 "Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України", відповідно до якої власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою, це - цифровий власноручний підпис.

Однак, Анкета підписана до затвердження вказаної вище Постанови НБУ, відповідачем зроблено висновок, що анкета не має юридичної сили.

Але такий висновок не відповідає дійсності виходячи із наступного:

-на момент підписання анкети відповідачем не існувало ніяких заборон щодо використання власноручного підпису на електронних документах;

відповідно до чинного законодавства та Конституції в України діє принцип свободи: "дозволено все, що не заборонено законом";

відповідно до п. 1 Положення вказано, що воно визначає порядок застосування особливого виду власноручного підпису - тобто не вводить в дію, не дозволяє, а лише визначає порядок застосування, тобто у Постанові НБУ мова про введення умов використання такого підпису, яких не було до затвердження Постанови НБУ.

Відповідачем не зазначено з яких саме підстав зроблено висновок щодо відсутності юридичної сили документів, тому, враховуючи викладене вище, такий висновок є безпідставним.

Відповідно до ч.3 ст. 207 ЦК України, цифровий підпис це аналог власноручного підпису, а за визначенням закону України "Про електронні довірчі послуги" цифровий підпис - це електронні дані, що додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис, при цьому такі дані мають бути унікальними та однозначно пов`язаними із підписувачем і не пов`язаними з жодною іншою особою.

При здійсненні клієнтом власноручного підпису на планшеті не використовувались ніякі електронні дані в якості аналогів власноручного підпису, натомість було вчинено саме власноручний підпис але на електронному документі на екрані сенсорного пристрою.

Таким чином, враховуючи що підпис вчинено власноручно без використання будь яких додаткових даних в якості аналогу, то такий підпис не може вважатись електронним підписом лише на тій підставі, що він вчинений на екрані планшету.

Теж саме зазначено було у п.1 Положення, що воно розроблено відповідно до ЦК України, Законів України "Про Національний банк України", "Про електронні довірчі послуги", "Про електронні документи та електронний документообіг" і визначає порядок застосування особливого виду власноручного підпису - цифрового власноручного підпису клієнтами банків - фізичними особами під час підписання документів. Це Положення є актом цивільного законодавства, дія якого поширюється на відносини, що виникають між клієнтами банку та банками під час здійснення банківської діяльності та отримання банківських послуг.

Вказаною вище Постановою у п. 6 передбачено, що цифровий власноручний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та прирівнюється до власноручного підпису, а згідно до п. 7 використання цифрового власноручного підпису клієнтом банку не вимагає наявності попередньо укладеного договору між банком та клієнтом.

Таким чином, власноручний підпис на планшеті є особливим видом власноручного підпису, внаслідок чого не може бути аналогом власноручного підпису, яким відповідно до визначення є електронний підпис, а тому для його вчинення не потрібна попередня згода щодо його використання.

ОСОБА_1 заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та Паспорт споживчого кредиту було підписано за допомогою використання простого електронного підпису.

Автентифікація - процедура перевірки відповідності особи, яка звертається за отриманням послуг (операцій)/інформації до Банку, ідентифікаційним даним Клієнта шляхом направлення Банком SMS-повідомлення з Автентифікаційними даними на Фінансовий номер мобільного телефону Клієнта чи зателефонувавши до Довідкового центру.

Автентифікація Клієнта проводиться Банком для встановлення його належності до конкретного Клієнта та його облікового запису у системах Банку з метою подальшого здійснення Електронної взаємодії Сторін. Автентифікаційні дані - ОТР пароль, числові коди, унікальні логін (login), пароль (password), ПІН, інші дані, що надають можливість автентифікувати Клієнта при його зверненні до Банку, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування. ОТР-пароль - (one time password) - цифрова послідовність символів, що надсилається Банком Клієнту на Фінансовий номер мобільного телефону, який прийняв пропозицію щодо укладання з Банком будь-якого договору, підписання будь-якого документа тощо, який є дійсним тільки для одного сеансу автентифікації. Фактично відповідно до ч.З 207 ЦК України, цифровий підпис це аналог власноручного підпису, а за визначенням закону України Про електронні довірчі послуги цифровий підпис - це електронні дані, що додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис, при цьому такі дані мають бути унікальними та однозначно пов`язаними із підписувачем і не пов`язаними з жодною іншою особою.

Правомірність підписання за допомогою OTP-паролю прописані в Умовах і правилах надання банківських послуг, які долучені до позовної заяви.

Згідно тарифу обслуговування кредитних карт " VISA Signature " чітко вбачається, що на момент оформлення кредиту Банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 0.01% річних за коригування кредитним лімітом в пільговий період та 3,1 % (37,2% на рік) за коригування кредитним лімітом після закінчення пільгового періоду, вказано розмірикомісій та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови.

Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі ч.1 ст.634 ЦК, підписавши заяву, фізична особа, приєднується до запропонованих банком Умов та правил надання банківських послуг, що підтверджується його особистим підписом. Тобто, з моменту підписання фізичною особою заяви, між Банком та клієнтом був укладений договір в порядку ч.1 ст.634 ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору (умов кредитування).

Банк надав до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, а отже й отримав кредитну картку "VISA Signature ", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки.

З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором ( погашення відображені в графі "Сума погашення за наданим кредитом").

Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції).

Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі.

Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались.

Пунктом 21 Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз`яснено, що Договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов`язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії.

Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 ЦК України та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний відповідно до закону судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України не створює юридичних наслідків тільки недійсний правочин.

Оскільки, банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача.

Враховуючи норми закону та докази що містяться в матеріалах справи можна Ідійти висновку, що правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті.

Щодо посилання відповідача на Постанову ВСУ по справі № 342/180/17. Розглядаючи справу № 342/180/17 Верховний Суд зазначив, у разі, якщо Умови та Правила надання банком кредиту, зокрема й умова про збільшення строку позовної давності, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту чи іншу спірну умову, зокрема щодо збільшеного строку позовної давності, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальником.

Тобто, при розгляді справ з аналогічними фактичними обставинами банки, на підтвердження тих чи інших умов кредитування, повинні надавати судам підписані позичальником Умови та Правила надання банком кредиту або докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, наприклад, підписану заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, відповідно, із наданням суду цієї редакції Умов або докази на підтвердження pro, яка саме редакція Умов була чинною на дату підписання заяви позичальником, тощо.

Таким чином, при розгляді судової справи № 494/721/19 Верховним Судом звернуто увагу на відсутність доказів тотожності доданих банком до позовної заяви Умов та Правил надання банківських послуг із тими, що були чинними у момент підписання заяви позичальника.

В судовій справі, що розглядається судом, позивачем надавались: наказ про затвердження редакції Умов та правил надання банківських послуг, що додані до позовної заяви; виписка по рахунку, довідка щодо виданих кредитних карток відповідачу.

Вказані документи підтверджують чинність редакції Умов та Правил надання банківських послуг, що додані до позовної заяви, а також укладення саме кредитного договору та його подальше виконання, а не лише звернення відповідача до банку з метою подальшого укладення договору.

Відповідно до виписки по рахунку вбачається активне використання відповідачем кредитного рахунку, а саме: розрахування у торговельній мережі, приклад:

-18.04.2023року 040359 Продукти: SILPO, S BORSCHAGIVK - 1 863,91;

-зняття готівки у банкоматах, приклад: ІНФОРМАЦІЯ_1 зняття готівки в банкоматі: Магазин RED, М КИЇВ, ПРОСП. БЕРЕСТЕЙСЬКИЙ, БУД. 98/2 -1 236,00,

- поповнення рахунку, приклад: 02.11.2021 року Поповнення своєї картки готівкою у відділенні ВІДДІЛЕННЯ "ДРУЕЕ СТОЛИЧНЕ №23",М КИЇВ, ПРОСП. ВІДРАДНИЙ, 24/93 9 000,00.

Банк надав до суду виписку по картрахунку, яка є підтвердженням, що відповідачу було видано платіжну картку та відкрито картрахунок, на який встановлено кредитний ліміт та чітко прослідковується , що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки.

Також з розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором .

Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки відповідача баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної з коштами операції).

З матеріалів справи не вбачається, а відповідачем не доведено відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином, а тому вимоги позовної заяви підлягають задоволенню в повному обсязі.

Надана виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі.

Щодо врахування виписки по картковому рахунку правову позицію, висловлено в Постанові Верховного Суду від 16.09.2020р. по справі № 200/5647/18.

"Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженогоПостановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254(в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженогоПостановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.

Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом ."

Розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди часу. Тому було надано виписку по рахунку.

Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5 (далі - Перелік № 578/5), згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок.

Із виписки вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами.

Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідач безпідставно посилається на положення ДСТУ 4163-2003, адже цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи: постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності:

-органів державної влади України, органів місцевого самоврядування; -підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності (далі організацій).

Натомість ні Умови та Правила надання банківських послуг, ні розрахунок заборгованості не входить до переліку організаційно-розпорядчих документів, а тому положення ДСТУ 4163-2003 не поширюються на оформлення документів доданих до позовної заяви.

Розрахунок заборгованості підписано представником AT КБ "Приватбанк" Меркуловою В.В., яка діє на підставі доручення банку.

Фінансовий кредит відрізняється від фінансової послуги згідно положень ст. 1 ЗУ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

Фінансовий кредит - це кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент.

Фінансововю послугою згідно цього ж законодавчого акту є операція з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Проаналізувавши ці два різних поняття заперечення відповідача в частині вимог до фінансової послуги, які зазначаються в ст. 6 ЗУ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" являються недоречними, адже згідно договору Банком надавався фінансовий кредит шляхом відкриття кредитної лінії та надання пластикової карти, як ключ до відкритого кредитного рахунку, а не фінансова послуга.

ПАТ Комерційний банк "ПриватБанк" діє на підставі чинної банківської Ліцензії, керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та Правила надання банківських послуг.

Банком було надано копію Витягу з Державного реєстру банків № ДРБ-000008 від 16.08.2021 р. в якому вказаний статус чинна банківська ліцензія.

Відповідно до ст. 2 ЗУ "Про банки і банківську діяльність" банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Зазначає, що відповідно до вимог ч. 1 ст 177 ЦПК України Банком до позовної заяви було додано копію всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів.

Представник позивача просила позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, та просила позовні вимоги задовольнити з мотивів викадених у позові та у відповіді на відзив.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвоката Олійник О.С. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 02 липня 2019 року звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг та підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ "ПриватБанк" від 02 липня 2019 року, згідно з якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат на умовах передбачених дійсним договором (том 1. а.с. 73-85, 91-92).

Позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 02-07-2019 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що Відповідач висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки "VISA Signature " та особистим підписом засвідчив (ла), що " Я згоден (на) з тим, що ця анкета - заява, разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг складають Договір про надання банківських послуг на підставі ст. 634 Цивільного кодексу України. Я ознайомився (лась) з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, які розміщені на офіційному сайті банку, пам`яткою клієнта, Тарифами банку та отримав їх примірник (шляхом самостійного роздрукування/ в електронній формі шляхом власноручного підписання цифровим підписом та направленням повідомлення про одержання. Погоджуюсь із збільшенням строком позовної давності зазначеним в Умовах та правилах та з тим, що зміни до Умов та правил вносяться банком щомісяця в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє мене про внесені зміни шляхом використання визначених Умовами та правилами каналів зв`язку. Продовження користування послугами банку після дати публікації на сайті Банку змінених Умов та правил є підтвердження мого погодження та повного і безумовного прийняття зміненої редакції Умов та правил. Зі змінами Умов та правил надання банківських послуг зобов`язуюсь ознайомлюватись самостійно на офіційному сайті банку privatbank.ua ".

Згідно тарифу обслуговування кредитних карт " VISA Signature " чітко вбачається, що на момент оформлення кредиту Банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 0.01% річних за коригування кредитним лімітом в пільговий період та 3,1 % (37,2% на рік) за коригування кредитним лімітом після закінчення пільгового періоду, вказано розмірикомісій та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови.

Вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку.

До кредитного договору банк додав Паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем 10.05.2023 року, в якому зазначені умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, та інша додаткова інформація; витяг з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ( том 1, а.с.86-90, 95-99,117 -152).

Згідно довідки АТ КБ "ПриватБанк" про надання кредитних карток згідно укладенного між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 кредитного договору б/н від 02.07.2019 року,

ОСОБА_1 були видані наступні картки: № НОМЕР_1 , дата відкриття:13.06.2018 року, термін дії 06/19; № НОМЕР_2 , дата відкриття : 04.03.2019, термін дії 02/20; № НОМЕР_3 , дата відкриття:20.12.2019 року, термін дії 11/20; № НОМЕР_4 , дата відкриття: 02.07.2019 року, термін дії 06/22; № НОМЕР_5 , дата відкриття:25.07.2018, термін дії:07/22; № НОМЕР_6 , дата відкриття:20.12.2019, термін дії: 07/22; № НОМЕР_7 , дата відкриття: 03.03.2020, термін дії: 07/22; № НОМЕР_8 , дата відкриття:11.09.2019, термін дії: 09/22; № НОМЕР_9 , дата відкриття: 17.07.2020, термін дії: 03/23; № НОМЕР_10 , дата відкриття: 17.07.2020, термін дії: 03/23; № НОМЕР_11 , дата відкриття: 17.07.2020, термін дії: 03/23; № НОМЕР_12 , дата відкриття: 24.03.2021, термін дії: 03/23; № НОМЕР_13 , дата відкриття: 24.03.2021, термін дії: 03/23; № НОМЕР_14 , дата відкриття: 24.03.2021, термін дії: 03/23; № НОМЕР_15 , дата відкриття 10.05.2023, термін дії: 04/26 (том 1, а.с.10).

Згідно з довідкою АТ КБ "Приватбанк" про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 , 13.06.2018 року відповідачу було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 із встановленням кредитного ліміту 0,00 грн. У подальшому, 05.09.2019 року було змінено кредитний ліміт до 20000,00 грн; 08.10.2019 року було збільшено кредитний ліміт до 230000,00 грн; 23.01.2020 року було збільшено кредитний ліміт до 300000,00 грн; 16.06.2021 року було зменшено кредитний ліміт до 299839,91 грн; 12.07.2021 року було зменшено кредитний ліміт до 299540,00 грн; 19.08.2021 року було зменшено кредитний ліміт до 296600,00 грн; 20.08.2021 року було зменшено кредитний ліміт до 288862,20 грн; 31.08.2021 року було зменшено кредитний ліміт до 287811,98 грн; 20.10.2022 року було зменшено кредитний ліміт до 278810,00 грн; 26.10.2022 року було зменшено кредитний ліміт до 260210,00 грн; 01.11.2023 року було зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн. ( том 1, а.с.158).

Із виписки по рахунках за договором №б/н за період 13.06.2018-03.01.2024 року вбачається, що відповідач активно використовував кредитні кошти, а саме розплачувався за надані послуги, здійснював перекази на інші карткові рахунки ( том 1,а.с.25-72)

До кредитного договору банк додав Паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем 10.05.2023 року, в якому зазначені умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, та інша додаткова інформація; витяг з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ( том 1, а.с.86-90, 95-99,117 -152).

Договір, підписаний Банком та клієнтом, відповідає вимогам чинного законодавства. Будь-яких заперечень щодо оформлення договору та вимоги щодо підписання договору на українській мові зі сторони клієнта не було.

Судом досліджено наданий представником відповідача висновок висновок експерта №273/07-2024 за результатами проведення судової економічної експертизи від 22 липня 2024 року, в якому вказано, що за результатами проведеного експертного дослідження наданий АТ КБ "ПриватБанк" розрахунок заборгованості ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_16 (зі сплати процентів за кредит, погашення основної суми боргу) перед банком умовам кредитування, що вказані в заяві-анкеті від 02.07.2019 року за даними наданої виписки по рахунку за період 13.06.2028 - 03.01.2024 за договором №б/н, дата складання 03.01.2024 року, ваюта рахунку UAH, клієнт- ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_16 , документально не підтверджується (том 2, а.с. 34-49, 137-168). Як слідує з дослідницької частини вказаної експертизи банком не надані первинні банківські документи, а тому заборгованість відповідача перед банком є непідтвердженою.Даний висновок суд оцінює критично

Банк надав до суду виписку по картрахунку, яка є підтвердженням, що відповідачу було видано платіжну картку та відкрито картрахунок, на який встановлено кредитний ліміт та чітко прослідковується , що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки.

Також з розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором .

Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки відповідача баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної з коштами операції).

Суд звертає увагу на те, що відповідачем не доведено відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином.

Надана виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі.

Відповідно до правової позиції, висловленоі в Постанові Верховного Суду від 16.09.2020р. по справі № 200/5647/18 щодо карткового рахунку " доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Згідно пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254(в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженогоПостановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.

Розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди часу. Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5 (далі - Перелік № 578/5), згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок.

Із виписки вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами.

Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи. Т

При вирішенні данного спору суд враховує правову позицію викладену у Постанові Верховного Суду у складі колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 у справі №356/1635/16-ц , про те, що висновок суду апеляційної інстанції про недоведеність факту отримання відповідачем платіжної картки із встановленим лімітом кредитування та отримання позичальником кредитних коштів, а також про відсутність кредитних правовідносин між сторонами не може вважатись обґрунтованим, оскільки не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 02 липня 2019 року відповідач ОСОБА_1 станом на 02 січня 2024 року має заборгованість перед Банком у розмірі 282051,42 грн., яка складається з: 239330,22 грн. - заборгованості за тілом кредита, 42721,20 грн. - заборгованості за простроченими відсотками (том1, а.с.11-24).

Крім того, суд не погоджується з позицією сторони відповідача про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження його права на надання банківських послуг.

Суд звертає увагу, на те, що ПАТ Комерційний банк "ПриватБанк" діє на підставі чинної банківської Ліцензії, керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та Правила надання банківських послуг.

Банком було надано копію Витягу з Державного реєстру банків № ДРБ-000008 від 16.08.2021 р. в якому вказаний статус чинна банківська ліцензія.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з положеньнями статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як слідує з положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з вимогами ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором( стаття 1049 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 отримав кредитні кошти та користувався ними. Проте свої зобов`язання за кредитним договором б/н від 02 липня 2019 року ОСОБА_1 не виконав, так як не здійснював платежі у розмірі, достатньому для погашення кредиту, через що станом на 02 січня 2024 року він має заборгованість перед АТ КБ " Приват Банк" у розмірі 282051,42 грн., яка складається з: 239330,22 грн. - заборгованість за тілом кредита, 42721,20 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

За таких обставин, наявні підстави для задоволення позовних вимог.

З відповідача на користь позивача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 3384,62 грн.

На підставі ст.ст. 526, 610-611, 1048, 1049, 1054 ЦК України ЦК України та керуючись ст. ст. 10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 352- 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШІВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_16 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" () заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 02.07.2019 року у розмірі 282051,42 грн. ( двісті вісімдесят дві тисячі п"ятдесят одна) гривна сорок дві копійки, що складається з : заборгованості за кредитом у розмірі 239330 (двісті тридцять дев`ять тисяч триста тридцяь) гривень 22 копійки, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 42721 (сорок дві тисячі сімсот двадцять одна) гривна 20 копійок, та сплачений судовий збір у розмірі 3384 (три тисячі триста вісімдесят чотири) гривні 62 копійки.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення, яке складено 20 грудня 2024 року.

Суддя Л.І. Лівочка