СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10061/23

пр. № 2/759/412/24

20 червня 2024 рокуСвятошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Шум Л.М.

за участю секретаря: Мовчана О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Боруха С.В. звернулася до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, в якому просить стягнути з відповідача: матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири в розмірі 67 680,00 грн.; моральну шкоду в розмірі 5 000, 00 грн.; витрати на проведення будівельно-технічної експертизи квартири в розмірі 4 500,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 27.04.2000 р.

В березня 2023 року позивач виявила, що її квартира залита водою, на стінах, стелі та підлозі двох жилих кімнат та кухні спостерігаються мокрі плями, пошкодження штукатурки, шпалер, паркету.

21 березня 2023 року комісією Житлово-експлуатаційної дільниці Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" № 8-9 було складено Акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) затвердженого начальником Житлово-експлуатаційної дільниці Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" № 8-9С. Пархоменко.

Згідно з Актом комісії залиття квартири Позивача сталося внаслідок пориву мережі теплопостачання на горищі.

Згідно Акту огляду квартири в результаті комісійного обстеження квартири за вищевказаною адресою: АДРЕСА_1 виявлено наступне: кімната S=15,9 м.кв на стелі чорні плями схожі на цвіль, шпалери деформовані на площі S=5,0 м.кв; паркет на підлозі деформований прощею S=2,5 м.кв; шпалери на стінах деформовані площею S=2 м.кв; кімната S=16,3 м.кв на стелі по шпалерах брудні плями площею S=0,5 м.кв; кухня S=7,3 м.кв на стелі по водоемульсійному пофарбуванню брудні плями площею S=1,0 м.кв, деформований паркет на підлозі S=0,5 м.кв

Позивачка, через адвоката Борух С.В. листом від 11.05.2023 року звернулася до відповідача з пропозицією відшкодувати завдані збитки добровільно, без звернення до суду. Листом від 31.05.2023 року відповідачем відмовлено у відшкодування збитків з посиланням на відсутність правових підстав для задоволеного порушеного у зверненні питання.

Для встановлення вартості відновлювального ремонту квартири позивачка звернулася через адвоката Борух С.В. з заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр будівельних та земельних експертиз» з проханням провести будівельно-технічну експертизу та встановити вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень унаслідок залиття квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно Висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 21.04.2023р. № 21/04/2023 пошкодження в квартирі АДРЕСА_2 , які виникли внаслідок залиття, описані в дослідницькій частині висновку та зображені на фотознімках у додатку №1 до висновку; вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень унаслідок залиття квартири АДРЕСА_2 , складає 67 680,00 (шістдесят сім тисяч шістсот вісімдесят) гривень.

Відповідно до рахунку-фактури ТОВ «Центр будівельних та земельних експертиз» від 23.03.2023р. сплачено проведення будівельно-технічної експертизи за договором №23/03/2023 від 23.03.2023 в розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн.

Крім того, як зазначає позивач внаслідок залиття квартири було пошкоджено її майно меблі, шпалери, покриття підлоги, одяг в шафах та техніку, що потребує ремонту та відновлення, або знищене, чим завдано моральну шкоду, яка виразилась у підвищеному психологічному навантаженні та душевних страждання, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 5 000 гривень.

Зазначив, що не зважаючи на встановлену актами про залиття вину, відповідач відмовляються усунути завдані збитки та сплатити компенсацію, тому позивач вимушена звернутись до суду.

Відповідно до ухвали судді Святошинського районного суду м. Києва від 06.06.2023 року було відкрито провадження по справі. Призначено підготовче судове засідання на 22 червня 2023 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на обставини викладені у поданому до суду відзиві.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 11.12.2023 року закрито підготовче, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 20.02.2024 року.

Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Виходячи зі змісту положень ст.ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право за судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України.

За змістом зазначених норм, саме власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 27.04.2020 року посвідченого державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Петровою Т.М., позивачу належить на праві приватної власності квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

21.03.2023 року комісією в складі головного інженера ОСОБА_2 , майстра технічної дільниці ОСОБА_3 , майстра ремонтної дільниці ОСОБА_4 , слюсаря-сантехніка ОСОБА_5 . ЖЕД № 8-9, було складено акт про залиття квартири АДРЕСА_2 . Відповідно до вказаного акту встановлено, що причиною залиття є порив мережі теплопостачання на горищі.

Згідно Висновку експерта ТОВ «Центр будівельних та земельних експертиз» Свериди О.М. за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 21.04.2023р. № 21/04/2023 пошкодження в квартирі АДРЕСА_2 , які виникли внаслідок залиття, описані в дослідницькій частині висновку та зображені на фотознімках у додатку №1 до висновку; вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень унаслідок залиття квартири АДРЕСА_2 , складає 67 680,00 (шістдесят сім тисяч шістсот вісімдесят) гривень.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Суд враховує, що шкода заподіяна майну фізичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії (бездіяльність) останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. (п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»).

Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди ( ст. 386 ЦК України).

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. З системного аналізу норм чинного цивільного законодавства України вбачається, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок спростування презумції вини шляхом доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачу.

Частиною 3 статті 386 Цивільного кодексу України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

З наведеного вбачається, що обов`язок доказування розподіляється згідно із перерахованими нормами таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач, у свою чергу, відсутність його вини в заподіянні шкоди. Доказів на підтвердження того, що залиття квартири позивача сталося не з вини відповідача стороною відповідача не надано і встановлених обставин щодо факту залиття не спростовано.

Твердження відповідача, що Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" не є балансоутримувачем будинку за адресою: АДРЕСА_1 спростовується долученим до матеріалів справи розпорядженням Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації № 58 від 06 лютого 2015 року «Про передачу та закріплення житлового і нежитлового фонду за комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" яким закріплено на праві господарського відання за комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" житловий та нежитловий фонд, зазначений в пункті 1 цього розпорядження, з додатком №1 «Перелік житлового і нежитлового фонду, який передається з балансу КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» та закріплюється на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», яким підтверджується факт передачі на баланс відповідача вказаного будинку.

Згідно листа Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації № 107-7080 від 27 жовтня 2023 року обслуговування внутрішньобудинникових систем теплопостачання цього житлового будинку здійснює комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва".

Твердження відповідача про те, що у зв`язку зі змінами у бухгалтерському обліку відповідача призвели до списання будинку на "позабалансовий рахунок" не спростовують того, що будинок перебуває на його балансі, а отже саме Відповідач є відповідальним за обслуговування внутрішньобудинкович систем теплопостачання в належному стані.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 № 927/11207, передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). У додатку № 4 до цих Правил від 25.08.2005 № 927/11207, зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємств), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організацій (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік ); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності, характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин). Акт повинен бути складений у тому числі за присутності: головного інженера виконавця послуг; голови комісії; майстра технічної дільниці; майстра ремонтної дільниці слюсаря-сантехніка, представників організації обслуговуючої компанії.

Крім того, відповідно до п. 4.1.9. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлового комунального господарства від 17 травня 2005 року за N 76,балансоутримувач має забезпечити справну, достатню теплоізоляцію внутрішніх трубопроводів, стояків. Усунути протікання, витоки, закупорки, засмічування, зриви гідравлічних затворів, санітарних приладів і негерметичність стикових з`єднань у системах каналізації. Забезпечити надійність і тривкість кріплення каналізаційних трубопроводів і випусків, наявність кришок на ревізіях.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказує, що саме співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані утримувати у належному санітарному, протипожежному і технічному стані спільне майно багатоквартирного будинку.

Разом із цим, відповідач визнає, що за результатами проведення загального (весняного) огляду у вересні 2022 року та квітні 2023 року житлового будинку за вказаною адресою в порядку Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлового комунального господарства від 17 травня 2005 року за N 76, комісією у складі працівників житлово-експлуатаційної дільниці №8-9 підприємства було встановлено, що мережі центрального опалення у житловому будинку АДРЕСА_3 перебувають у незадовільному стані та потребують капітального ремонту.

Тобто, самим відповідачем підтверджується факт неналежного утримання та експлуатації майна, що перебуває на його балансі і саме він несе відповідальність за шкоду, заподіяну позивачам внаслідок залиття.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене позов у частині вимог про стягнення матеріальної шкоди з комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києві» в розмірі 67 680,00 грн. підлягає задоволенню, оскільки відповідачем своєї вини у залитті квартири позивача не спростовано. При цьому слід зазначити, що акт є первинним документом, що засвідчує факт певної події.

Що стосується вимог позову про відшкодування моральної шкоди, то судом встановлено наступне.

В обґрунтування позовних вимог про відшкодування моральної шкоди позивач вказувала на те, що винними діями відповідача їй було завдана моральна шкода, що виразилась у психологічному навантаженні та душевних стражданнях у зв`язку з пошкодженням майна. Просила врахувати, що залиття її житла відбулося в холодну пору року, і глибоко зволожені стіни, підлога, шпалери відразу почали вкриватися шкідливою для здоров`я пліснявою, й проживати в квартирі стало неможливо. Просила врахувати тривалість порушення її прав, адже збитки не відшкодовано на час розгляду справи.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, зазначених у пункті 3 Постанови Пленуму від 31.03.1995 № 4 із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 № 5, від 27.02.2009 № 1, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Виключення, що не потребують доведення вини, визначені у ч. 2 вказаної норми.

Оскільки діями відповідача, позивачу спричинені моральні страждання, які пов`язані з пошкодженням належного їй майна, керуючись встановленими законом принципами виваженості та розумності, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню у відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн.

Крім того, відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн., 4500 грн. витрат на проведення будівельно-технічної експертизи.

Керуючись статтями 386, 1166, 1192 Цивільного кодексу України, статтями 81, 133, 141, 222, 223, 258, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири - задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва", на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 67 680,00 грн. у якості відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири.

Стягнути з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва", на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 4500 грн. витрат на проведення будівельно-технічної експертизи.

Стягнути з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва", на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 5000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва", на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів».

Суддя: Л.М. Шум