Справа №388/987/24 провадження № 2-о/403/21/24
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

24 червня 2024 року с-ще Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про встановлення факту, що має юридичне значення (факту належності правовстановлюючого документу особі),

В С Т А Н О В И В:

До Устинівського районного суду Кіровоградської області в порядку ч.3 ст.31 ЦПК України на підставі ухвали судді Долинського районного суду Кіровоградської області Баранського Д.М. від 15 травня 2024 року надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності їй двох архівних довідок №,№436 та 437 від 30 грудня 2020 року, в яких її ім`я та по батькові « ОСОБА_2 » і « ОСОБА_3 » не відповідають дійсним імені та по батькові заявниці, зазначеним у належному їй паспорті як « ОСОБА_4 ».

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 червня 2024 року цивільну справу передано на розгляд судді Атамановій С.Ю..

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду та вирішення справи.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно положень п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами, далі - Постанова №5 від 31 березня1995 року), вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

З огляду на викладене, заява про встановлення факту, що має юридичне значення, має відповідати як загальним вимогам, передбаченим ст.175 ЦПК України, так і змісту та формі заяви, передбаченим ст.318 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України суддя відкриває провадження у справі за відсутності, крім іншого, підстав для залишення позовної заяви без руху.

За змістом ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, вважаю, що подана ОСОБА_1 заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ч.3 ст.175 ЦПК України, а саме, позовна заява не містить: 1) відомостей про наявність або відсутність у заявника та заінтересованої особи електронного кабінету (п.2 ч.3 ст175 ЦПК України);

2) зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із заявою (за наявності);

- відомості про наявність у заявника ОСОБА_1 або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких були додані до заявипро встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів, з огляду на відсутність даної інформації у поданій до суду заяві (п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України).

Таким чином, з метою усунення вказаних недоліків заяви ОСОБА_1 необхідно надати суду належним чином оформлену заяву, зазначивши в ній:

1) на виконання вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України: відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у заявника та заінтересованої особи чи необізнаність заявника про їх наявність;

2) на виконання вимог п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України:

- докази, які не можуть бути подані разом із заявою (за їх наявності) або підтвердження про їх відсутність;

- відомості про те, оригінали яких саме письмових доказів, копії яких були додані до заяви, знаходяться особисто у заявника ОСОБА_1 , а які - в заінтересованої особи (або в іншої особи, в тому числі і не учасника справи).

Крім того, згідно ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, не був доданий документ на підтвердження сплати нею судового збору при зверненні до суду із заявою в порядку окремого провадження.

Разом з тим, до заяви ОСОБА_1 було додане клопотання про звільнення її від сплати судового збору з огляду на те, що її майновий стан не дозволяє сплатити повністю (або навіть частково) судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп., з урахуванням того, що отриманий нею дохід за попередній 2023 рік складає менше 5% від суми судового збору, який потрібно сплатити.

При вирішенні вказаного клопотання суддя приходить до висновку про відмову в його задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно положень ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» (на дату звернення ОСОБА_1 до суду) прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2024 року був визначений у розмірі 3028 грн. 00 коп..

Відповідно до п.п.4 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду заяви у справах окремого провадження встановлюється ставка судового збору - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, враховуючи, що заява про встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів є заявою, поданою у справі окремого провадження, розмір судового збору, який підлягає сплаті ОСОБА_1 на користь держави за подання до суду такої заяви, становить 605 грн. 60 коп. (0,2 х 3028 грн. 00 коп.).

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст.8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу ст.8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в ст.5 цього Закону, або у справах із предметом спору, не охопленим ст.5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення. Встановлений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, також є вичерпним (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 14 січня 2021 року у справі №940/2276/18).

Отже, єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно ч.ч.1, 3 ст.12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Натомість визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обгрунтовується рівень її майнового стану та вичерпного переліку яких закон не містить.

З урахуванням викладеного, оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).

На підтвердження майнового стану та неможливості сплати судового збору ОСОБА_1 до заяви були додані: копія відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) про суми виплачених їй доходів, з якої вбачається отримання заявником у квітні та липні 2019 року доходу в розмірі по 537,88 грн., а також відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, з яких вбачається отримання заявником у грудні 2023 року доходу від надання земельної ділянки оренду в розмірі 14596,26 грн..

Зазначені відомості не можуть бути достатнім доказом на підтвердження перебування заявника ОСОБА_1 у такому фінансовому стані, який перешкоджає сплаті нею судового збору у визначеному законом розмірі, оскільки заявником не було надано до суду доказів наявності у неї статусу малозабезпеченої особи, дохід якої є нижчим від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, до яких належить заявник по досягненню пенсійного віку, з огляду на відсутність доказів протилежного (2361,00 грн. на місяць), що могло б беззаперечно свідчити про її скрутне матеріальне становище.

Крім того, обгрунтовуючи подане до суду клопотання розміром судового збору, який перевищує 5% річного доходу заявника, як фізичної особи, за попередній 2023 рік, ОСОБА_1 не враховано, що в п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» визначений саме річний дохід сторони, а не чистий дохід, визначений після відрахування податків та зборів, а тому 5% від 14596,26 грн. складає суму 729,813 грн., що є більшим від 605 грн. 60 коп. судового збору, який мав бути сплачений заявником при зверненні до суду із відповідною заявою в порядку окремого провадження.

Отже, розмір судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. не перевищує 5% розміру річного доходу заявника за попередній рік (729 грн. 813 коп.).

З огляду на викладене, додані ОСОБА_1 до заяви копії відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) та з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків не можуть свідчити про такий майновий стан заявника, який перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законом розмірі, враховуючи ненадання до суду інших відомостей щодо наявності чи відсутності у заявника майна та майнових прав (вкладів в банківських установах, нерухомого та рухомого майна, з якого отримується дохід, державної допомоги, сукупного доходу інших членів родини тощо).

За вказаних обставин заявником ОСОБА_1 не було доведено існування об`єктивної неможливості сплати нею судового збору в сумі 605,60 грн. за подання до суду заяви в порядку окремого провадження.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання заявника про звільнення її від сплати судового збору, що, як наслідок, свідчить про невиконання нею вимог ч.4 ст.177 ЦПК України та є підставою для залишення позовної заяви без руху. Таким чином, заявнику ОСОБА_1 для виконання вимог ч.4 ст.177 ЦПК України необхідно надати до суду документ (квитанцію, платіжне доручення чи інший платіжний документ) на підтвердження сплати нею судового збору у встановленому законом розмірі за подання до суду заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, в сумі 605 грн. 60 коп. відповідно до положень ч.1 ст.3, ч.1, п.п.1 п.1 ч.2 ст.4, ч.1 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за наступними реквізитами:

отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./тг.с-ще Устин/22030101;

код отримувача (ЄДРПОУ): 37918230;

банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.);

код банку отримувача (МФО): 899998;

рахунок: UA0011555;

код класифікації доходів бюджету: 22030101;

(судовий збір (Державна судова адміністрація України); призначення платежу: *;101; __ (реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр); судовий збір за позовом ___ (ПІБ позивача), Устинівський районний суд Кіровоградської області.

Одночасно в порядку п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України вважаю за можливе роз`яснити заявнику ОСОБА_1 , що відповідно до положень ч.3 ст.42, ч.4 ст.294 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

З урахуванням викладеного, зазначення заявником у поданій до суду заяві зацікавленою особою ГУ ПФУ в Одеській області не відповідає наведеним вище положенням ЦПК України, оскільки такого учасника справи окремого провадження - як зацікавлена особа, процесуальним законом не визначено.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З урахуванням викладеного, суддею в ухвалі про залишення заяви без руху зазначені недоліки поданої ОСОБА_1 заяви та спосіб їх усунення.

Відповідно до приписів ч.2 ст.185 ЦПК України, з урахуванням характеру встановлених суддею недоліків заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заявнику необхідно встановити строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення їй ухвали про залишення поданої нею заяви без руху.

Керуючись ст.ст.95, 175, 177, 185, 258, 260, 261, 315, 318, 353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про встановлення факту, що має юридичне значення (факту належності правовстановлюючого документу особі), - залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення їй копії ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у разі виконання нею вимог ст.ст.175, 177 та 318 ЦПК України відповідно до ухвали суду, заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду.

Якщо заявником не будуть усунуті недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя С.Ю.Атаманова