Справа № 285/4551/24
провадження у справі № 2/0285/1523/24
16 грудня 2024 року м. Звягель
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
у складі: головуючої судді Михайловської А.В.,
за участі секретаря судового засідання Валінкевич І.І.,
сторони у справі:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю " Факторингова компанія "УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС", представник позивача Руденко К.В.,
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю " Факторингова компанія "УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
03.09.2024 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю " Факторингова компанія "УКРГЛОБАЛ ФІНАНС" ( надалі ТОВ ФК "УКРГЛОБАЛ ФІНАНС") звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача загальну суму заборгованості за Договором № 3800030 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06.07.2023 станом на 24.04.2024 у розмірі 119 337 грн 53 коп, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 ( грн 40 коп та витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн 00 коп.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 06.07.2023 між ТОВ ЛІНЕУРА УКРАЇНА"( торгова марка Сredit 7 ) та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір № 3800030 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 15 000,00 грн, строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ КБ ПриватБанк зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% від суми кредиту за кожен день користування ( 730%) річних.
28.07.2023 року між відповідачем та ТОВ ЛІНЕУРА УКРАЇНА" було укладено Додатковий договір, згідно якого сума кредиту була збільшена до 19 000,00 грн.
Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту та Додатковий договір були укладені в електронному вигляді за допомогою ІТС та підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором.
Кредитні кошти було перераховано відповідачу на платіжну картку № НОМЕР_1 у розмірі 15 000,00 грн 06.07.2023 та у розмірі 4 000,00 грн 28.07.2023.
24.04.2024 між ТОВ ЛІНЕУРА УКРАЇНА та позивачем ТОВ ФК "УКРГЛОБАЛ ФІНАНС" укладено Договір факторингу № 24/04/2024, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 3800030 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06.07.2023 перейшло до позивача.
Станом на 24.04.2024 загальний розмір заборгованості відповідача становить 119 337,53 грн.
Оскільки відповідач не сплатив наявну заборгованість, що порушує права позивача, змушені звернутися до суду з даним позовом.
До позовної заяви також долучено клопотання про витребування доказів.
06.09.2024 року, після виконання вимог ст. 187 ЦПК України, провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
24.10.2024 року ухвалою суду клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено, зобовязано АТ КБ «ПриватБанк» надати суду інформацію:
- чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) платіжну картку № НОМЕР_1 ;
- про рух коштів по картковому рахунку, відкритого до платіжної картки № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), за період з 06.07.2023 року по 07.07.2023 року та з 28.07.2023 року по 29.07.2024 року з відображенням часу зарахування коштів;
- про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_1 за період з 06.07.2023 року по 07.07.2023 року та з 28.07.2023 року по 29.07.2024 року.
25.11.2024 на виконання ухвали суду від 24.10.2024 до суду надійшла інформація від АТ КБ «ПриватБанк».
Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений рекомендованою поштою, про причини неявки не повідомив. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи.
Відповідно до вимог ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалася.
З`ясувавши обставини, на які представник позивача посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення за наступних підстав.
Судом встановлено, що 06.07.2023 між ТОВ « ЛІНЕУРА УКРАЇНА» ( мобільний додаток Сredit 7 ) та ОСОБА_1 підписано Договір № 3800030 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Договір укладено в електронній формі та підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором у відповідності до вимог Закону України Про електронну комерцію.
Відповідно до умов Договору Товариство зобов`язалося надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки ( п. п.1.2 Договору).
За взаємною згодою сторін сума кредиту може бути збільшена, про що укладається Додатковий договір ( п. п.1.2.1 Договору).
Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів 30 днів ( п.п. 1.3 Договору).
Стандартна процентна ставка становить 2,00 % в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору ( п.п. 1.4.1 Договору).
Умови Договору також містять інформацію про орієнтовну реальну річну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту.
Відповідно до п. 2 Договору Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу ( платіжної картки ) № 414943ХХХХХХ2187. Дата надання кредиту 06.07.2023 або 07.07.2023.
Також між сторонами, ТОВ « ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 28.07.2023 було укладено Додатковий договір до Договору № № 3800030, за яким сторонами було погоджено надання додаткових кредитних коштів у сумі 4 000,00 грн, загальна сума кредиту становить 19 000,00 грн. Договір укладено в електронній формі та підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором у відповідності до вимог Закону України Про електронну комерцію.
Як встановлено судом, ТОВ « ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виконало умови Договору та надало відповідачу кредитні кошти в загальній сумі 19 000,00 грн, що слідує, з повідомлення ТОВ Універсальні платіжні рішення від 26.04.2024 про перерахування коштів, повідомлення АТ КБ ПриватБанк про випуск на ім`я ОСОБА_1 картки № НОМЕР_3 , виписок про рух коштів по картці.
24.04.2024 між ТОВ ЛІНЕУРА УКРАЇНА та позивачем ТОВ ФК "УКРГЛОБАЛ ФІНАНС" укладено Договір факторингу № 24/04/2024, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 3800030 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06.07.2023 перейшло до позивача.
Відповідно до Реєстру Боржників до Договору факторингу за боржником ОСОБА_1 відповідно до Договору № 3800030 станом на 24.04.2024 рахується заборгованість у загальній сумі 119 337 грн 53 коп, з яких 19 000,00 грн тіло кредиту, 100 337,53 грн - проценти, нараховані за період 06.07.2023 по 30.06.2024.
Матеріали справи також містять розрахунок заборгованості за Договором № 3800030 станом на 24.04.2024, виконаний первісним стягувачем.
Як встановлено судом відповідач не виконує умови кредитного договору, заборгованість за Договором не погашає, проценти за користування кредитними коштами не сплачує, у зв`язку з чим виник спір про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Вирішуючи спір, суд керується наступними правовими нормами.
За приписами ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно із ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 513 ЦК України).
Відповідно до ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст.517 ЦК України).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України).
За вимогами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Так, матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності Договору № 3800030 та Додаткового договору до нього. Зазначені договори недійсними не визнано.
При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.
Таким чином судом встановлено, що у порушення умов Договорів відповідач не сплатив кредитні кошти, зокрема не повернув тіло кредиту, не сплатив проценти за користування кредитом. Про вказаних обставин від відповідача не надійшло заперечень
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що наданими представником позивача доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено право вимоги позивача до відповідача та правомірність нарахування заборгованості за Договорами, доведено, що відповідачем належним чином не виконано взяті на себе зобов`язання згідно укладених Договорів, заборгованість не погашена, що призвело до порушення майнових прав та інтересів позивача, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову у повному обсязі .
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
В даному випадку, суд доходить висновку, що наданими до суду доказами фактичний обсяг витрат на правову допомогу у даній цивільній справі представником позивача повністю обґрунтовано, тому суд вважає, що розмір заявлених представником позивача витрат у сумі 5 000,00 грн є співмірними із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг, що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат.
Оскільки судом задоволено повністю позовні вимоги щодо стягнення кредитної заборгованості, то сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 грн ( понижений коефіцієнт 0,8% ) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись статтями 4, 76 89, 141, 258, 259, 263 265, 268, 273, 280 282, 284, 289, 352, 354, 355Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС" заборгованість за Договором № 3800030 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06.07.2023 станом на 24.04.2024 у розмірі 119 337 ( сто дев`ятнадцять тисяч триста тридцять сім) грн 53 коп, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 ( дві тисячі чотириста двадцять дві ) грн 40 коп та витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційний розгляд справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Найменування сторін :
відповідач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 ) .
Дата складення повного судового рішення 20.12.2024.
Суддя А.В.Михайловська