ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7016/24 Справа № 214/3029/24 Суддя у 1-й інстанції - Євтушенко О.І. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

27 червня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.,

суддів Зубакової В.П., Тимченко О.О.

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 квітня 2024 року у цивільній справі № 214/3029/24 за позовом ОСОБА_1 до відділу № 11 у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання на території України,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 квітня 2024 року у цивільній справі № 214/3029/24 позовні вимоги ОСОБА_1 до відділу № 11 у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання на території України задоволено.

На зазначене судове рішення Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 356 ЦПК України, апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Частиною 2 ст. 15 ЦПК України передбачено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За змістом ч. 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката, як представника, підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 року №1401-VIII, яким Конституцію України доповнено статтею 131-2.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 131-2 Конституції України, виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Пунктом 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України визначено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» (до 30.09.2016 року), здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Частиною 2 статті 60 ЦПК України встановлено, що під час розгляду спорів, що виникають з трудових правовідносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 6 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); справи про розірвання шлюбу; справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи; справи, що виникають з трудових правовідносин; про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

У Постанові Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі № 391/35/19, провадження №61-7814св20, Постанові Верховного Суду від 23 червня 2021 року у справі № 336/4409/20, провадження №61-8015св21, зазначено про те, що розгляд вимог немайнового характеру не може здійснюватися у порядку спрощеного позовного провадження.

Із аналізу вказаного слідує, що вказана справа не належить до категорії малозначних, оскільки позивачем заявлено вимоги немайнового характеру, а відтак представниками в ній можуть бути лише адвокати.

По своїй суті підписання та/або подання апеляційної скарги є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва, яке має здійснюватися адвокатами.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

Інформація, внесена до Єдиного реєстру адвокатів України, є відкритою на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України. Рада адвокатів України і відповідні ради адвокатів регіонів надають витяги з Єдиного реєстру адвокатів України за зверненням адвоката або іншої особи (ч. 4 ст. 17 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно Єдиного реєстру адвокатів України, представник апелянта ОСОБА_2 не має права на заняття адвокатською діяльністю.

За таких обставин ОСОБА_2 не має процесуального права на представництво інтересів Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у апеляційному суді при розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до відділу № 11 у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання на території України.

Відповідно до п. 1 ч. 5 статті 357 ЦПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо вона подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

З урахуванням викладеного, апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 квітня 2024 року у цивільній справі № 214/3029/24 за позовом ОСОБА_1 до відділу № 11 у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання на території України слід повернути, оскільки вона подана та підписана особою, яка не має повноважень на здійснення вказаної процесуальної дії.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 квітня 2024 року у цивільній справі № 214/3029/24 за позовом ОСОБА_1 до відділу № 11 у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання на території України повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному поряду, безпосередньо до Верховного Суду, протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: