Справа № 464/4800/24
пр.№ 2/464/1543/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2024 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої - судді Бойко О.М.

секретар судових засідань Карпенко Ю.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживача,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, змінивши предмет позову, в якому просить розірвати договір купівлі-продажу товару і стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача вартість проданого товару неналежної якості, а саме робота для миття вікон «Pu Rui Kai» у розмірі 3500, 00 грн.

В обґрунтування позову покликаються на те, що ознайомившись із оголошенням про продаж нового робота для миття вікон «Pu Rui Kai» (номер оголошення 840899438), який був розміщеним на сайті OLX, прийняв рішення про покупку даного робота у відповідачки ОСОБА_2 . Ціна товару, а саме робота для миття вікон «Pu Rui Kai» 3500 грн. Зазначив, що купівлю-продаж робота для миття вікон із відповідачем здійснили біля місця проживання продавця, що за адресою : АДРЕСА_1 . Вже будучи вдома розпакував товар та протестував його. Підключений до мережі прилад працював лише 30 секунд, після чого припинив роботу. В подальшому товар аналогічним чином після короткого вмикання без видимих причин припиняв функціонувати. Внаслідок такої ситуації, при якій його, фактично, введено відповідачем в оману щодо якості товару при купівлі-продажу робота для миття вікон, чим порушено його права як споживача. Зазначив, що 12.04.2024 року, ініціював спілкування із відповідачкою ОСОБА_2 через мобільний застосунок «Вайбер», однак жодного конструктивного реагування зі сторони відповідача не було. Також, 22.05.2024 року на адресу відповідачки ОСОБА_2 було скеровано досудову претензію про відшкодування вартості проданого товару неналежної якості, а саме робота для миття вікон «Pu Rui Kai» в розмірі 3500 грн., однак останньою було проігноровано дану претензію. Просить позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 у поданому відзиві на позовну заяву, позов заперечив повністю, зазначивши, що вважає позовні вимоги безпідставними, не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки даний спір не пов`язаний із захистом прав споживача, оскільки відповідач, відповідачка не діяла як суб`єкт підприємницької діяльності, а як фізична особа. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що придбаний позивачем товар має ті чи інші недоліки або не працює, стороною позивача не надано. Крім того, у разі, якщо товар станом на сьогодні все ж не працює, сторона позивача мала б доводити, що це сталося саме з вини продавця. Натомість, будь-яких доказів на підтвердження того, що товар першопочатково не працював, а також того, що це сталося саме з вини продавця, стороною позивача не надано. 3 матеріалів позовної заяви неможливо встановити, чи при купівлі товару він функціонував, чи він перестав функціонувати саме внаслідок його використання позивачем. Враховуючи наведене, просить відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача ОСОБА_4 подав відповідь на відзив, в якому зазначає, що твердження відповідача не відповідають дійсності, оскільки при купівлі товару позивач був переконаний, що купує нову річ, відтак, на нього при купівлі діє гарантія від виробника і продавця, яка передбачена Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідачем декларувалося, що товар новий, вона його продає з метою отримання прибутку. Він був новий, у фірмовій упаковці, тому позивач був впевнений, що купує повністю новий товар і на нього, як покупця, розповсюджуються норми Закону України «Про захист прав споживачів» щодо гарантій на товар та правил повернення товару у випадку його несправності. Щодо несправності товару, зазначив, що позивач в цей же день приніс товар додому та протестував його. Підключений до мережі прилад працював лише 30 секунд, після чого припинив роботу. В подальшому товар аналогічним чином після короткого вмикання без видимих причин припиняв функціонувати. Таким чином, позивачу було продано товар з істотними недоліками, він не працював і не виконував своїх функцій. З метою досудового вирішення конфліктної ситуації, позивачем скеровано досудову претензію № 1.22.05 від 22 травня 2024 року у якій була висунута вимога щодо відшкодування вартості проданого товару неналежної якості - робота для миття вікон «Pu Rui Kai» у розмірі 3500 грн., однак останньою було проігноровано дану претензію.

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подав до суду заяву в якій позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності та позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача подав суду заяву в якій просить розглядати справу у їх відсутності та в задоволенні позову відмовити.

З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.

Статтею 205 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до частини 1 статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 673 ЦК України встановлено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Згідно частини 1 статті 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Відповідно до частини 1 статті 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Згідно частин 2, 3 статті 678 ЦК України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару. За приписами ч. 1 ст. 688 ЦК України покупець зобов`язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Частиною 1 ст. 680 ЦК України передбачено, що покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Частина 1 ст. 666 ЦК України передбачає, що якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання, чого зроблено зі сторони позивача не було.

Частина 2 ст. 666 ЦК України передбачає, що якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві чого також зроблено зі сторони позивача не було.

Частиною 1 ст. 679 ЦК України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причини, які існували до цього моменту.

Відповідно до ст. 687 ЦК України перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Встановлений ч. 2 ст. 679 ЦК України обов`язок продавця довести факт виникнення недоліків товару після його передання покупцеві (якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару) покладається на нього у випадку, коли такі недоліки не є очевидними, оскільки в такому випадку покупець має можливість виявити ці недоліки і відмовитися від укладення договору або укласти його на інших умовах. Якщо ж покупець, маючи реальну можливість оглянути товар і виявити у ньому очевидні дефекти, не скористався цим правом до передання йому товару, а виявив їх після такого передання, то тягар доведення відповідно до ч. 1 ст. 679 ЦК України покладається на нього.

Позивач в обгрунтування позовних вимог посилається на обставини, що між ним та відповідачем ОСОБА_2 виникли правовідносини в сфері купівлі-продажу товару - робота для миття вікон «Pu Rui Kai», вартістю 3500 грн., однак, відповідачкою продано товар неналежної якості.

Згідно із відомостями поданого представником відповідача відзиву, відповідач ОСОБА_2 не заперечує факту продажу позивачу товару (робота для миття вікон «Pu Rui Kai»), однак, не визнає, що вказаний товар неналежної якості.

З матеріалів справи вбачається, зокрема, досудової претензії №1.22.05.2024, що позивач ОСОБА_1 року, 22 травня 2024 року звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування вартості проданого товару.

Жодних інших доказів, які б підтверджували, дату вчинення договору купівлі продажу, умови такого договору, характеристики товару та інші його істотні умови суду не надано, а також не зазначено таких обставин ні у позові, ні у відзиві.

Долучені позивачем до позову копії листування у мобільному додатку «Вайбер» не можуть бути взяті до уваги, оскільки таке листування мало місце в електронній (цифровій) формі, відтак, копіювання в паперовій формі могло піддаватись коригуванню, таке листування мало на абонентський номер, щодо якого відсутні відомості про його належність саме відповідачці.

Також суду не надано жодних доказів на підтвердження обставини ні як щодо дати виявлення недоліків товару, дати першої експлуатація, кількість його запусків та фактичного використання, так і доказів наявності недоліків товару.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду в справі № 215/46/16-ц (провадження № 61-6275св18) умовою відповідальності продавця за недоліки товару є виникнення цих недоліків до моменту передання товару покупцеві. Залежність настання відповідальності продавця від моменту виникнення недоліків пояснюється тим, що за загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 668 ЦК України до моменту передання товару ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару несе продавець. При виявленні недоліків товару після переходу до покупця ризику його випадкового знищення або випадкового пошкодження саме на нього покладається обов`язок доведення того, що недоліки виникли до передання йому товару.

Встановлений ч. 2 ст. 679 ЦК України обов`язок продавця довести факт виникнення недоліків товару після його передання покупцеві (якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару) покладається на нього у випадку, коли такі недоліки не є очевидними, оскільки в такому випадку покупець має можливість виявити ці недоліки і відмовитися від укладення договору або укласти його на інших умовах. Якщо ж покупець, маючи реальну можливість оглянути товар і виявити у ньому очевидні дефекти, не скористався цим правом до передання йому товару, а виявив їх після такого передання, то тягар доведення відповідно до ч. 1 ст. 679 ЦК України покладається на нього.

Позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження неможливості оглянути товар, протестувати, тощо.

Для правильного вирішення цієї справи має не факт наявності чи відсутності наданої продавцем гарантії щодо якості товару, а час (момент) виявлення покупцем недоліків товару - до чи після його передання покупцеві.

Проте, позивачем не надано суду жодних даних, які б підтверджували, що недоліки товару виникли (чи продано товар неналежної якості) до фактичного передання йому товару.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, в силу вимог ст. ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищенаведені обставини, а також відсутність доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, суд доходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, у зв`язку із недоведеністю позовних вимог.

На підставі ст.ст.526, 651, 655, 662, 666, 668, 678, 679, 680, 687,688 Цивільного кодексу України та керуючись ст. ст. 77,81, 89, 268, 273, 354 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживача відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16 грудня 2024 року.

Головуюча: