Справа № 572/5098/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2024 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ШЕВНІ І.С.

за участю :

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни цивільну справу №572/5098/23 за позовом ОСОБА_2 до ПРОКУРАТУРИ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, ДЕРЖАВНОЇ КАЗНАЧЕЙСЬКОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства і прокуратури,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку 500 000 гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства і прокуратури.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем у позовній заяві вказано, що 17 лютого 2016 року він був затриманий співробітниками СБУ на території Ярмолинецького району Хмельницької області у зв`язку із розслідуванням кримінального провадження №0000026 за фактом фінансування тероризму за ст.258-5 КК України. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснювалось групою слідчих СВ ГУ СБУ України у м.Києві та Київської області, процесуальне керівництво здійснювалось групою прокурорів відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Київської області.

В подальшому, 13 червня 2017 року з кримінального провадження №0000026 в окреме провадження за №0000157 відносно позивача та інших осіб виділено матеріали за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, в межах якого 06 квітня 2018 року останньому було повідомлено про підозру, а 17 липня 2018 року досудове слідство закінчено, а прокурор звернувся із обвинувальним актом до суду.

Однак, вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 16 липня 2021 року позивача та інших обвинувачених було визнано невинуватими за ч.1 ст.204 КК України та виправдано за недоведеністю вини.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 20 січня 2022 року вказаний вище вирок залишено без змін.

Позивач вказує, що він протягом 5 років 3 місяців 13 днів незаконно притягувався до кримінальної відповідальності, внаслідок чого йому завдано моральну шкоду.

Зокрема, позивач вказує, що він зазнав моральних страждань через зруйновані життєві плани, оскільки в зв`язку із притягненням до кримінальної відповідальності він не міг працевлаштуватись, через що не зміг підтримувати гідний рівень життя, відчував постійну тривогу за майбутнє, на грунті чого у нього розвинулась депресія.

Враховуючи глибину моральних страждань, позивач визначив розмір відшкодування завданої йому моральної шкоди у 500 000 грн.

В судове засідання позивач подав письмову заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представниками позивачів суду подані відзиви на позов, в яких позовні вимоги не визнано в повному обсязі.

В обґрунтування заперечень Державна казначейська служба України вказує, що вказаний відповідач не вступав із позивачем у жодні правовідносини, не порушував права останнього, шкоди позивачу не завдавав, не володіє інформацією щодо предмета позову, а відтак, не може відповідати за заявленими ним вимогами. Крім цього, Державна казначейська служба України вважає, що розмір моральної шкоди, яку просить стягнути позивач на свою користь не є обґрунтованим, а тому вважає, що виправдувальний вирок за наслідками розгляду кримінального провадження за ч.1 ст.204 КК України, сам по собі становить достатню справедливу сатисфакцію за завдану стороні шкоду.

У поданому суді відзиві на позов співвідповідач Київська обласна прокуратура, зазначає, що відповідно до норм Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» - відшкодування шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Сам факт ухвалення виправдувального вироку щодо особи не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди. Отже, позивач має вказати в чому полягає завдана йому моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано і з яких міркувань виходив позивач, визначаючи її розмір.

Сторона вважає, що належного обґрунтування заявлених позивачем вимог про відшкодування моральної шкоди, а також доказів на підтвердження вказаних обставин, не надано, через що просить у позові відмовити.

Представник відповідача - Київської обласної прокуратури в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 не визнав, дав пояснення відповідно до змісту відзиву на позов.

Позивачем та представником відповідача - Державної казначейської служби України заявлені клопотання про розгляд даної справи у їх відсутності.

Вказане клопотання судом задоволено.

Інших клопотань заявлено сторонами не було.

Правовідносини, які виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводу відшкодування шкоди, завданої особі, внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності.

Вказані правовідносини регулюються ЦК України, а також Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Відповідно до постанови ВП ВС від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц (провадження № 14- 714цс19) - виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. У постанові КЦС ВС від 01.03.2023 у справі № 496/1691/19 суд вказав, що тлумачення статті 23 ЦК України свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання «особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав».

В обгрунтування заявленого позову позивачем вказано, що він був учасником кримінального провадження та безпідставно притягнутий до кримінальної відповідальності.

На доведення вказаних обставин позивачем надано суду копію вироку Ярмолинецького районного суду від 16 липня 2021 року у кримінальному провадженні №0000157, яким в тому числі ОСОБА_4 було визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України та виправдано у зв`язку із недоведеністю вини.

Ухвалою Колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду від 20 січня 2022 року, яка досліджена судом, вирок Ярмолинецького районного суду від 16 липня 2021 року відносно, в тому числі, ОСОБА_4 , був залишений без змін.

Відповідно до ч.1 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Частиною 2 статті 1176 ЦК України передбачено, що право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Порядок відшкодування шкоди регулюється Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Пунктом 1 статті 2 вказаного Закону визначено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: постановлення виправдувального вироку суду. При чому, п.5 ст.3 Закону визначено, що у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються), в тому числі, моральна шкода.

Відповідно до ст.4 Закону -відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Саме на наявність вказаних обставин, які виникли внаслідок притягнення позивача до кримінальної відповідальності, останній і посилається в обгрунтування заявленого позову.

Згідно із ст.13 Закону - розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

Постанова ОП КЦС ВС від 05.12.2022 в справі № 214/7462/20 вказує, що зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.

У постанові ОП КЦС ВС від 05.12.2022 в справі № 214/7462/20, суд вказав, що у разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи.

Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Відповідно до ст.23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Отже, в даному випадку позивач зобов`язаний довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок між певними подіями та її настанням.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На доведення обставин, на які позивач посилаєтся в обгрунтування позову, останнім надано виключно судові рішення, якими його було визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення.

Однак, позивач має надати суду певні докази, які б свідчили про те, що внаслідок його притягнення до кримінальної відповідальності настали певні негативні наслідки і їх настання пов`язані саме із притягненням до кримінальної відповідальності.

Таких доказів, як і доказів, які б обгрунтовували суму відшкодування моральної шкоди, визначену позивачем, суду надано не було.

Таким чином, позов ОСОБА_3 не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст. 23, 1167, 1176 ЦК України, керуючись ст.ст. 81, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (жителя АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ПРОКУРАТУРИ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ (М.Київ Бульвар Лесі Українки,27/2, код ЄДРПОУ 0299996), ДЕРЖАВНОЇ КАЗНАЧЕЙСЬКОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ (м.Київ вул.Бастіонна,6 ) про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства і прокуратури відмовити повністю, за безпідставністю заявлених вимог.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: