Справа № 740/7243/21
Провадження № 2/740/27/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретарів судового засідання Лазоренко Л. Ю., Зінич А. С., Дьоміної Н. А., Ісаєнко А. М.,

учасники справи:

- представники позивача ОСОБА_1 , адвокат Луєнко Ю. В.,

- відповідачі ОСОБА_2 , Харицька Л. Ф.,

- представник відповідачів ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Фермерського господарства «Терешківське В. О.» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, визнання права користування земельними ділянками та скасування державної реєстрації речових прав,

установив:

У грудні 2021 року ФГ «Терешківське В. О.» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_4 , в якому просило:

- визнати за ФГ «Терешківське В.О.» право користування земельною ділянкою площею 5,5805 га з кадастровим номером :03:001:0192, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області, на умовах договору оренди землі від 01.04.2015, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.08.2015 за номером запису про речове право 10817853, що укладався ФГ «Терешківське В. О.» з ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої є ОСОБА_2 ;

- скасувати здійснену 04.11.2021 державним реєстратором Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області - Чудо Т. Г. з внесенням відомостей до реєстру 10.11.2021 - державну реєстрацію припинення речового права ФГ "Терешківське - В. О." оренди земельної ділянки площею 5,5805 га з кадастровим номером :03:001:0192, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області;

- визнати за ФГ «Терешківське В. О.» право користування земельною ділянкою площею 2,161 га з кадастровим номером :03:001:0317, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області, на умовах договору оренди землі від 01.04.2015, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.08.2015 за номером запису про речове право 10816513, що укладений ФГ «Терешківське В. О.» з ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої є ОСОБА_2 ;

- скасувати здійснену 04.11.2021 державним реєстратором Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області - Чудо Т. Г. з внесенням відомостей до реєстру 10.11.2021 - державну реєстрацію припинення речового права ФГ "Терешківське - В. О." оренди земельної ділянки площею 2,161 га з кадастровим номером :03:001:0317, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області;

- визнати за ФГ «Терешківське В. О.» право користування земельною ділянкою площею 2,81 га з кадастровим номером :03:001:0318, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області, на умовах договору оренди землі від 01.04.2015, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.08.2015 за номером запису про речове право 10816280, що укладений ФГ «Терешківське В. О.» та ОСОБА_2 ;

- скасувати здійснену 04.11.2021 державним реєстратором Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області - Чудо Т. Г. з внесенням відомостей до реєстру 10.11.2021 - державну реєстрацію припинення речового права ФГ "Терешківське - В. О." оренди земельної ділянки площею 2,81 га з кадастровим номером :03:001:0318, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області;

- визнати недійсним договір оренди землі без номера від 29.10.2021, що укладений ОСОБА_2 орендодавцем та ОСОБА_4 орендарем, про передачу в оренду земельної ділянки площею 5,5805 га з кадастровим номером :03:001:0192;

- скасувати здійснену 04.11.2021 державним реєстратором Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області - Чудо Т. Г. за номером запису про речове право 44947514 - державну реєстрацію речового права ОСОБА_4 на підставі вказаного договору оренди без номера від 29.10.2021 земельної ділянки площею 5,5805 га з кадастровим номером :03:001:0192, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області;

- визнати недійсним договір оренди землі без номера від 29.10.2021, укладений ОСОБА_2 орендодавцем та ОСОБА_4 орендарем, про передачу в оренду земельної ділянки площею 2,161 га з кадастровим номером :03:001:0317;

- скасувати здійснену 04.11.2021 державним реєстратором Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області - Чудо Т. Г. за номером запису про речове право 44946865 - державну реєстрацію речового права ОСОБА_4 на підставі вказаного договору оренди без номера від 29.10.2021 земельної ділянки площею 2,161 га з кадастровим номером :03:001:0317, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області;

- визнати недійсним договір оренди землі без номера від 29.10.2021, укладений ОСОБА_2 орендодавцем та ОСОБА_4 орендарем, про передачу в оренду земельної ділянки площею 2,81 га з кадастровим номером :03:001:0318;

- скасувати здійснену 04.11.2021 державним реєстратором Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області - Чудо Т. Г. за номером запису про речове право 44945688 - державну реєстрацію речового права ОСОБА_4 на підставі вказаного договору оренди без номера від 29.10.2021 земельної ділянки площею 2,81 га з кадастровим номером :03:001:0318, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.04.2015 ФГ «Терешківське В. О.» та ОСОБА_5 укладено договори оренди земельних ділянок площею 5,58 га з кадастровим номером :03:001:0192 та площею 2,16 га з кадастровим номером :03:001:0317 строком на 10 років (кожен). Цими договорами передбачено переважне право ФГ «Терешківське В. О.» на поновлення договорів після закінчення строку їх дії. У цей же день ФГ «Терешківське В. О.» уклало з ОСОБА_2 ідентичний за змістом договір оренди земельної ділянки площею 2,81 га з кадастровим номером :03:001:0318. На виконання всіх трьох вищевказаних договорів сторони у цих договорах в цей же день 01.04.2015 підписали акти прийому-передачі земельних ділянок та акти визначення їх меж в натурі (на місцевості). Після смерті ОСОБА_5 належне їй за життя право власності на дві вищезгадані земельні ділянки у порядку спадкування перейшло до ОСОБА_2 . Тож до нього перейшли всі права та обов`язки орендодавця за укладеними ОСОБА_5 з ФГ «Терешківське В. О.» договорами оренди земельних ділянок. У червні 2021 року позивач вирішив запропонувати ОСОБА_2 переукласти договори оренди, змінивши (збільшивши) розмір орендної плати, строк оренди землі та привівши договори у відповідність до типового договору оренди, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 № 220 (з наступними змінами). Для цього ОСОБА_2 були надані проєкти договорів про розірвання всіх договорів оренди від 01.04.2015 з печаткою ФГ «Терешківське В. О.» та проєкти нових договорів оренди від 01.07.2021 з відбиткою печатки позивача, але без підпису його керівника. ОСОБА_2 тривалий час зволікав з підписанням проєктів договорів, але при цьому він у січні 2021 року отримав орендну плату на виконання всіх трьох договорів, а в листопаді 2021 року ОСОБА_4 повідомила позивача про те, що вона стала новим орендарем вказаних земельних ділянок. Однак ФГ «Терешківське В. О.» з ОСОБА_2 не підписувало договорів про припинення договорів оренди землі від 01.04.2015, у зв`язку з чим всі ці три договори натепер є чинними. 16.11.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ФГ «Терешківське В. О.» отримало інформацію про внесення 10.11.2021 до цього реєстру державним реєстратором Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області Чудо Т. Г. записів про державну реєстрацію припинення його права користування всіма трьома земельними ділянками, про які йдеться, та про укладення і, відповідно, про державну реєстрацію всіх трьох оспорюваних договорів оренди цих же ділянок.

Таким чином, угоди про припинення договорів оренди землі від 01.04.2015 мали бути укладені між сторонами у письмовій формі та підписані відповідачем і керівником або уповноваженою у встановленому порядку особою позивача. Оскільки такі угоди зі сторони позивача не підписані, то вони є неукладеними і такими, що не породжують жодних правових наслідків щодо припинення дії договорів оренди вказаних земельних ділянок від 01.04.2015, а ці договори є чинними до 15.08.2025. Позивач та ОСОБА_2 також не підписували акти приймання-передачі земельних ділянок, а тому позивач продовжує користуватися вказаними земельними ділянками і з його користування ці земельні ділянки не вибували. Крім того, оскільки відповідачі є подружжям, то фактично земельні ділянки передав чоловік дружині, що вказує не на намір реального настання правових наслідків у формі орендного платного користування зі сплатою орендної плати, а намір у незаконний спосіб позбавити позивача права оренди цих земельних ділянок.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04 лютого 2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 10 березня 2022 року 12-00 год., яке в подальшому неодноразово відкладалося.

У відзиві на позовну заяву відповідачка ОСОБА_4 просила відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на їх безпідставність. Відповідачка пояснила, що у липні 2021 року її чоловік отримав від ФГ «Терешківське В. О.» листа з угодами про розірвання договорів оренди, які містили підписи та печатки ФГ «Терешківське В. О.» Дізнавшись про це, вона запропонувала ОСОБА_2 укласти договори оренди земельних ділянок з нею, оскільки бажала займатися фермерською діяльністю. Після того, як ОСОБА_2 розірвав договори оренди землі із позивачем, вони уклали та зареєстрували нові договори оренди землі. На адресу позивача відповідачка надсилала листи-повідомлення з проханням не починати польові роботи, а також з інформацією про проведення робіт з визначенням меж земельних ділянок, в якому просила представника фермерського господарства з`явитися на визначений час для уникнення конфліктних ситуацій. Позивач продовжує користуватися вказаними земельними ділянками, оскільки вважає чинними первісні договори оренди від 01.04.2015, а нові договори оренди недійсними. Оскільки недійсності договорів не доведено, відповідачка почала польові роботи на цих ділянках для виконання зобов`язань перед орендодавцем.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 заперечив проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні, оскільки у липні 2021 року за його місцем реєстрації надійшов лист, в якому містилися угоди про розірвання договорів оренди від 01.04.2015, в яких у п. 2 зазначено, що внаслідок дострокового розірвання договору оренди землі, орендар повертає, а орендодавець приймає земельні ділянки з відповідними кадастровими номерами сільськогосподарського призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Кожна угода містила реквізити сторін, де зі сторони орендаря у графі «підпис орендаря голова ФГ «Терешківське В. О.» _______ /В. І. Осипенко/» містився підпис та відтиск печатки ФГ «Терешківське В. О.» Крім того, у листі містилися договори оренди землі від 01.07.2021 № 03/192/21, № 03/317/21, № 03/318/21. На кожній сторінці договорів було віддруковано графу «Орендар ______ Осипенко В. І.», в якій містився підпис. На останній сторінці кожного договору було віддруковано реквізити сторін, де зі сторони орендаря у графі «підпис орендаря Голова ФГ «Терешківське В. О.» _______ / В. І. Осипенко/» містився підпис та відтиск печатки ФГ «Терешківське В. О.». За умовами угоди про розірвання договору укладення актів приймання-передачі земельної ділянки не передбачається. Відповідач вказує, що ініціатором припинення договору оренди землі був орендар. Причини, за яких він вирішив укласти угоди про розірвання договорів оренди, йому невідомі. У свою чергу позивач не надіслав додаткові угоди для переукладення чинних договорів оренди з метою збільшення розміру орендної плати, строку оренди та приведення умови договорів у відповідність до типового договору оренди землі. Як стверджує позивач, він надіслав угоди про припинення договорів оренди, а тому здійснив волевиявлення для припинення та подальшого розірвання договорів оренди. ОСОБА_2 не прийняв пропозицію укласти нові договори оренди, оскільки не погоджується з окремими умовами договору. У свою чергу відповідач підписав зі своєї сторони надіслані угоди про розірвання договорів оренди та звернувся до державного реєстратора для припинення державної реєстрації цього речового права. Відповідач уклав договори оренди земельних ділянок з іншим орендарем на прийнятних для нього умовах. У ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності договору, яка означає що вчинений правочин вважається правомірним, доки ця презумпцію не буде спростована. Тому, за твердженням відповідача, угоди про припинення договорів оренди є чинними, а новий орендар за договорами оренди земельних ділянок від 29.10.2021 набув права користування ними.

У відповіді на відзив представник позивача адвокат Луєнко Ю. І. заперечив проти доводів відповідача ОСОБА_2 , викладених у відзиві, вважав їх неправдивими, оскільки проєкти угод про розірвання договорів оренди землі від 01.07.2021 та проєкти договорів оренди землі від 01.07.2021 № 03/192/21, № 03/317/21, № 03/318/21 не були підписані стороною позивача. Указані документи не надсилалися за місцем його реєстрації, а були вручені особисто відповідачу за місцезнаходженням його спадкового будинку. Одержавши особисто проєкти вказаних документів, відповідач повідомив, що має їх вивчити, подумати та порадитися з дружиною, але почав затягувати з відповіддю. Передані відповідачу проєкти угод є письмовою формою проєктів угод щодо зміни договорів оренди землі від 01.04.2015, а не їх остаточного розірвання без продовження орендних відносин. Зміст цих документів вказує на наявність у сторони орендаря волевиявлення саме на зміну укладених раніше договорів, а не на їх припинення. У свою чергу відповідач не звертався до позивача із метою з`ясування причин, за якими орендар вирішив розірвати договори оренди земельних ділянок, не звертався до позивача з метою узгодження окремих умов договорів, з якими він не погоджується, та не зазначив, які саме умови його не влаштовували. До того ж примірники угод від 01.07.2021 про розірвання договорів оренди землі від 01.04.2015, підписані відповідачем, на адресу позивача не направлялися.

У відповіді на відзив ОСОБА_4 адвокат Луєнко Ю. І. заперечив щодо обставин, викладених у ньому, зазначив, що нею не надано жодного доказу на підтвердження створення фермерського господарства або хоча б реєстрації як фізичної особи - підприємця. Відповідачка не надала жодних доказів на підтвердження виконання польових робіт із зазначенням характеру, обсягів, потужностей, техніки та обладнання. Указані обставини вказують на наявність змови між відповідачами, спрямованої на порушення орендних прав позивача.

У запереченнях представник відповідачів адвокат Лишко В. А. зазначив, що одночасне надання документів, які за своєю дією є взаємно протилежними за наслідками правочинами, не може містити волевиявлення позивача щодо зміни раніше укладених договорів. Надані договори від 01.07.2021 є новими, як за умовами, так і за наслідками, породжують нові правовідносини та потребують нової державної реєстрації. Волевиявлення щодо зміни раніше укладених договорів виражається у додатковій угоді про зміни умов договору, але не в додатковій угоді про розірвання договору оренди. Коли орендар надає документи орендодавцю, які припиняють договори оренди та відповідно правовідносини за договорами, то це свідчить про бажання та фактичне здійснення волевиявлення щодо припинення договорів. Крім того, наявність волевиявлення також підтверджується відтиском печатки, який міститься в угодах про розірвання договорів оренди землі. Позивач не довів фактів протиправності використання своєї печатки чи доказів її втрати, або доказів звернення до правоохоронних органів із такою заявою, а тому відсутні підстави вважати, що печатка товариства використовувалася проти волі позивача.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 червня 2022 року, постановленою в підготовчому засіданні, задоволено клопотання представника позивача ФГ «Терешківське В. О.» - адвоката Луєнка Ю. В., призначено у справі судову почеркознавчу експертизу; проведення експертизи доручено Чернігівському відділенню Київського наукового-дослідного інституту судових експертиз; провадження в справі зупинено.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 червня 2023 року, постановленою в підготовчому засіданні, задоволено клопотання представника позивача ФГ «Терешківське В. О.» - адвоката Луєнка Ю. В., призначено у справі судову комісійну почеркознавчу експертизу; проведення експертизи доручено Чернігівському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру Міністерства внутрішніх справ України; провадження в справі зупинено.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 та ОСОБА_4 адвоката Лишка В. А. залишено без задоволення, а ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 червня 2023 року без змін.

31 січня 2024 року до суду надійшло клопотання експертів Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України про надання додаткових матеріалів

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 лютого 2024 року провадження у справі поновлено, судове засідання призначено на 23 лютого 2024 року 14-00 год., яке відкладено на 05 квітня 2024 року 14-00 год.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 квітня 2024 року задоволено клопотання судових експертів Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України про надання додаткових матеріалів для проведення судової комісійної почеркознавчої експертизи; провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 червня 2024 року провадження у справі поновлено, підготовче засідання призначено на 07 серпня 2024 року 09-00 год.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 серпня 2024 року у задоволенні клопотання представника відповідачів адвоката Лишка В. А. про витребування доказів відмовлено, підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 27 вересня 2024 року 11-00 год., яке у подальшому відкладено на 09 грудня 2024 року 10-30 год.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Луєнко Ю. В. підтримав позов з викладених у нього обставин та просив задовольнити. Пояснив, що у 2021 році ФГ «Терешківське В. О.» вирішило змінити умови договорів оренди земель, а саме продовжити строк оренди та підвищити орендну плату шляхом розірвання попередніх договорів з одночасним укладенням нових договорів оренди земель. У разі підписання орендодавцями вказаних угод, вони передавалися ОСОБА_1 , який їх підписував, та далі передавав державному реєстратору для проведення реєстраційних дій. При цьому на наданих орендодавцям договорах не містилося підписів голови фермерського господарства, а лише була проставлена печатка. Своїми діями відповідачі діяли недобросовісно, скористалися ситуацією, щоб вивести свої земельні ділянки з масиву земель фермерського господарства, та таким чином, порушили права позивача як орендаря, який не виразив свого волевиявлення на розірвання договорів оренди земель.

У судовому засіданні представник позивача голова ФГ «Терешківське В. О.» ОСОБА_1 пояснив, що процедурою переоформлення договорів оренди у 2021 році займалася його дочка. На договорах, які були надані орендодавцям, не було його підписів, була проставлена лише печатка для того, щоб люди бачили, що договори офіційні.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив проти обставин, викладених в позові, пояснивши при цьому, що від ОСОБА_6 він отримав угоди про розірвання договорів оренди земель та нові договори оренди земель від 01.07.2021, на яких містилися підписи ОСОБА_1 та печатка фермерського господарства. Йому не сподобалися деякі умови в нових договорах оренди, а тому порадившись з дружиною, він підписав угоди про розірвання договорів оренди земель від 2015 року та уклав з дружиною нові договори оренди земель, які пізніше вони зареєстрували у державного реєстратора, оскільки дружина мала бажання особисто використовувати земельні ділянки. Лише у 2022 році вона почала обробляти землі, має від цього прибуток, який є їхніми спільними коштами.

У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_6 вручила її чоловікові договори лише щодо двох земельних ділянок, але пізніше, десь приблизно через тиждень, підвезла ще один примірник договорів щодо третьої земельної ділянки. На всіх документах, які були їм вручені, містилися підписи ОСОБА_1 та печатки ФГ «Терешківське В. О.» Ознайомившись зі змістом нових договорів оренди земель, відповідачі не погодилися з деякими умовами, а тому відповідачка ОСОБА_4 зателефонувала дочці ОСОБА_1 ОСОБА_7 та запропонувала внести зміни до договорів, вони планували зустрітися, але так склалися обставини, що зустрічі не відбулися, а потім ОСОБА_7 повідомила їй, що ОСОБА_1 не піде на ті умови, які відповідачка запропонувала. У зв`язку з цим ОСОБА_4 вирішила взяти відповідальність на себе та укласти з чоловіком договори оренди земель. Вони не повідомили позивача про те, що не збираються продовжувати орендні відносини, однак пізніше вона направила відповідні листи-повідомлення. Станом на цей час, вона обробляє земельні ділянки, їй допомагають її знайомі, вона платить податки за землю, а також отримує дохід, які є спільними коштами сім`ї.

Представник відповідачів адвокат Лишко В. А. в судовому засіданні пояснив, що на спірних договорах, які отримали відповідачі, містилися підписи голови фермерського господарства, а також містилася печатка, проставляючи яку позивач фактично підтвердив, що припинення договорів оренди земель відповідає його внутрішній волі, що також підтверджується двома ознаками, а саме угоди про розірвання договорів оренди були складені самим позивачем та на них містилися печатки. Крім того, ні позивачем, ні його представником не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що наявні в договорах підписи не належать голові ФГ «Терешківське В. О.».

Свідок ОСОБА_8 у судовому засідання пояснила, що є дочкою голови ФГ «Терешківське В. О.» ОСОБА_1 та з 2010 року перебуває у трудових відносинах з цим фермерським господарством, працює головним бухгалтером. У 2021 році, коли було ініційовано питання про зміну умов договорів оренди земель, вона допомагала батьку з оформленням цих договорів, зокрема, друкувала їх, проставляла печатки, просила ОСОБА_6 , щоб вона допомогла рознести документи орендодавцям. ФГ «Терешківське В. О.» вирішило змінити умови договорів у такий спосіб, а саме припинити дію попередніх договорів оренди земель, шляхом підписання угоди про розірвання договорів, та одночасно укласти нові договори на нових умовах. ФГ «Терешківське В. О.» не мало на меті припиняти орендні відносини з орендодавцями, але були люди, які не погоджувалися з новими умовами, попереджали про це фермерське господарство, та у подальшому не укладали нових договорів оренди земель. На наданих орендодавцям договорах були лише печатки, жодних підписів голови фермерського господарства не було. Особисто вона спілкувалася з ОСОБА_4 , яка запропонувала змінити деякі умови договорів, вона чекала зустрічі з відповідачкою, яка не відбулася. Лише у державного реєстратора свідок дізналася про те, що право користування ФГ «Терешківське В. О.» земельними ділянками, які належать ОСОБА_2 , було припинене на підставі угоди про розірвання договорів, які голова фермерського господарства не підписував.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що не перебувала в трудових відносинах з ФГ «Терешківське В. О.», допомагала своїй кумі ОСОБА_8 розносити людям документи, а саме угоди про розірвання договорів оренди земель та нові договори оренди земель, які є в неї та її батьків також. Вона особисто передала ОСОБА_2 пакет документів, поруч була його дружина, вони сказали, що хочуть ознайомитися з ними. Кому в руки вручала документи не пам`ятає. На запитання про те, чи були підписані договори, які вона допомагала розносити, пояснила, що не знає, оскільки всі договори були запаковані у файли для документів, але на угодах, які отримала вона та її батьки, ніяких підписів не містилося.

В останнє судове засідання, призначене на 09 грудня 2024 року 10-30 год., учасники справи не з`явилися.

Представник позивача адвокат Луєнко Ю. В. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вважав позов законним та обґрунтованим, а викладені в ньому обставини такими, що підтверджуються наявними у справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, показаннями свідків та самих відповідачів, а тому просив задовольнити його в повному обсязі та вирішити питання про розподіл судових витрат.

До суду надійшла заява представника відповідачів адвоката Лишка В. А., в якій він просив розглянути справу без його та відповідачів участі, просив відмовити в задоволенні позовних вимог та стягнути судові витрати на користь позивачів.

Заслухавши пояснення сторін та показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, керуючись законом і своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що 01.04.2015 між ОСОБА_5 та ФГ «Терешківське В. О.» укладено договори оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0192, :03:001:0317, згідно з якими ФГ «Терешківське В. О.» прийняло в строкове платне користування земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років зі сплатою орендної плати в грошовій формі та розмірі 3,0 % від вартості земельного паю з розрахунку використання земельної ділянки протягом року, яка змінюється автоматично відповідно до законодавчих актів Верховної ради, постанов уряду та указів Президента України; за згодою сторін орендна плата може бути замінена натуральною повинністю або частково (зерном, іншою с/г продукцією) (т. 1 а. с. 21-24, 30-33). Крім того, сторонами підписано акти прийому передачі земельних ділянок в оренду, як додатки до договорів оренди землі від 01.04.2015 (т. 1 а. с. 25, 34). Речові права позивача на оренду вказаних земельних ділянок були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, про що свідчать відповідні витяги, додані до позовної заяви (т. 1 а. с. 28, 37).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після якої, зокрема, на земельні ділянки, прийняв ОСОБА_2 (т. 1 а. с. 29, 38).

Представником позивача до позовної заяви додано копії угод про розірвання договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0192, :03:001:0317, :03:001:0318 від 01.07.2021, на яких міститься відбиток печатки ФГ «Терешківське В. О.» (т. 1 а. с. 47, 53, 59), а також копії договорів оренди земельних ділянок від 01.07.2021 № 03/192/21, № 03/317/21, № 03/318/21, на яких не міститься підпису ні орендодавця, ні орендаря в особі ОСОБА_1 (т. 1 а. с. 48-52, 54-58, 60-64).

15.09.2021 ОСОБА_2 звернувся до голови ФГ «Терешківське В. О.» із заявою, в якій просив перерахувати йому кошти за оренду паїв за договорами оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0192, :03:001:0317, :03:001:0318 (т. 1 а. с. 65).

Платіжними дорученнями № 253 від 21.10.2021, № 254 від 21.10.2021, № 255 від 21.10.2021 підтверджується факт перерахування орендної плати ОСОБА_2 за 2021 рік (т. 1 зворот а. с. 65, 66).

29.10.2021 між відповідачами укладено договори оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0192, :03:001:0317, :03:001:0318, згідно з якими орендар ОСОБА_4 приймає в строкове платне користування земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області та належать орендодавцю ОСОБА_2 на праві приватної власності, строком на 25 років (т. 2 а. с. 46-51).

04.11.2021 припинено державну реєстрацію зареєстрованого 15.08.2015 права оренди позивача на вказані земельні ділянки на підставі угод про припинення договору оренди землі б/н від 01.07.2021, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (т. 1 а. с. 67-69).

У той же день 04.11.2021 державним реєстратором Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області - Чудо Т. Г. здійснено державну реєстрацію права оренди ОСОБА_4 на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0192, :03:001:0317, :03:001:0318 на підставі договорів оренди б/н від 29.10.2021 (т. 1 а. с. 70-72).

У судовому засіданні 27.06.2022 представником відповідачів адвокатом Лишком В. А. надано для приєднання до матеріалів справи оригінали угод про розірвання договору оренди землі від 01.07.2021 року, на яких міститься підпис голови ФГ «Терешківське В. О.» ОСОБА_1 , а також відбиток печатки фермерського господарства (т. 2 а. с. 52-54). Крім того, представником відповідачів надано оригінали договорів оренди землі від 01.07.2021 № 03/192/21, № 03/317/21, № 03/318/21 та акти-приймання передачі, що є невід`ємними додатками до кожного договору, на яких містяться підписи орендаря ОСОБА_1 та печатка ФГ «Терешківське В. О.» (т. 3 а. с. 14-31).

Листом-повідомленням від 12.11.2021 ОСОБА_4 повідомила голову ФГ «Терешківське В. О.» - ОСОБА_1 про те, що вона стала новим орендарем спірних земельних ділянок, у зв`язку з чим просила не починати польові роботи щодо обробітку вказаних земель.

До того ж листом-повідомленням від 16.11.2021 ОСОБА_4 повідомила голову ФГ «Терешківське В. О.» - ОСОБА_1 про те, що 26.11.2021 о 11-00 год. будуть проводитися роботи по виносу меж земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0192, :03:001:0317, :03:001:0318.

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 08.11.2022 № 1234-1236/22-24 вирішити питання щодо виконання підписів на угодах від 01.07.2021 б/н про розірвання договорів оренди землі від 01.04.2015 щодо земельних ділянок площею 5,5805 га з кадастровим номером :03:001:0192, площею 2,161 га з кадастровим номером :03:001:0317, площею 2,8068 га з кадастровим номером :03:001:0318, у графах «Підпис орендаря: Голова ФГ «Терешківське В. О.» ________ / В. І. Осипенко» ОСОБА_1 , чи іншою особою, не виявилося можливим з причин, вказаних у дослідницькій частині висновку.

Зокрема, як слідує з дослідницької частини вказаного висновку експерта, при оцінці результатів порівняльного дослідження встановлено, що у зв`язку із простотою спірних підписів, а отже обмеженим об`ємом досліджуваного графічного матеріалу, як збіжності, так і розбіжності загальних та окремих ознак не можуть слугувати підставою для позитивного або негативного висновку у будь якій формі, а саме: виявлені збіжні ознаки за своєю кількістю та ідентифікацією значимістю у своїй сукупності недостатні для встановлення виконавця, оскільки відносяться до таких, що часто зустрічаються у почерках різних осіб, тому неможливо встановити, чи є вони ознаками підписного почерку самого ОСОБА_1 , які не проявлялися у зразках наданих для порівняльного дослідження, або вони є ознаками підписного почерку іншої особи, або є результатом ретельного наслідування підпису ОСОБА_1 . Що ж стосується розбіжних ознак, то з`ясувати їх походження також не виявляється за можливе (чи є вони варіантами ознак почерку ОСОБА_1 , враховуючи велику варіаційність зразків його підпису, або вони є ознаками почерку іншої особи).

Відповідно до висновку експерта від 04.06.2024 № СЕ-19/125-24/461-ПЧ відповісти на вищевказане питання не представляється за можливе, оскільки збіжні ознаки недостатні для ідентифікації підписів, а розбіжності не утворюють індивідуальної сукупності достатньої для заперечення тотожності виконавця, у результаті чого неможливо прослідкувати сукупність збіжних загальних та окремих ознак підписів, чи сукупність розбіжних загальних та окремих ознак та прийти до якого небудь визначеного висновку (т. 2 а. с. 168-177).

Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно обмежений у здійсненні права власності.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Статтею 792 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року № 161-XIV визначено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 792 ЦК України, ст. 13 Закону України «Про оренду землі» за договором оренди землі орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному ст. 148-1 ЗК України.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно з ч. 1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

За змістом ст. 16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про оренду землі» орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою. Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону (частини 1, 5 статті 6 Закону України «Про оренду землі»).

Частиною 1 статті 14 «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 17 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що передача об`єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Згідно із ч. 1. ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити зазначеному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, установлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За змістом ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Статтею 236 ЦК України передбачено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється. Отже, законодавець встановлює, що наявність підстав для визнання правочину недійсним має визначатися судом на момент його вчинення.

Відповідно до ч. 4 ст. ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 30 липня 2020 року в справі № 471/761/17-ц, згідно зі ст. 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: 1) пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; 2) наявність підстав для оспорювання правочину; 3) встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Верховний Суд вказав, що відсутність однієї із істотних умов у договорі оренди землі, передбачених ч. 1 ст. 15 Закону «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент укладення оспорюваного договору), може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише у разі встановлення факту порушення, невизнання або оспорення прав, свобод чи інтересів особи, яка звертається із позовом. Таке розуміння визнання правочину недійсним як способу захисту є усталеним у судовій практиці.

У постанові Верховного Суду України від 21 вересня 2016 року у справі № 6-1512цс16 зазначено, що суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулось.

За змістом статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (ч. 4 ст. 202 ЦК України).

Відповідно до законодавчого визначення, правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису ч. 1 ст.215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у ч. 1 ст. 215 ЦК України, так і у ст. 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним не виникли.

За змістом ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною другою ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

У постанові Верховного Суду України від 22.04.2015 у справі № 6-48ЦСІ5 Судова палата у цивільних справах, переглянувши ухвалу ВССУ від 12.11.2014 у справі за позовом фізичної особи про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та витребування земельної ділянки, крім іншого, дійшла висновку, що судами під час розгляду справи встановлено, що спірний договір, укладений від імені позивача, підписаний не ним, а іншою особою. Таким чином, спірний договір був укладений без волевиявлення позивача, а тому суди дійшли правильного висновку про недійсність спірного договору на підставі ч. 3 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України».

Указана позиція щодо недійсності договору, підпис в якому здійснено іншою особою, ніж стороною договору (встановлення факту відсутності волевиявлення особи на укладення договору), знаходила своє неодноразове відтворення в подібних висновках Верховного Суду (наприклад, постанови від 11.06.2020 у справі № 141/875/17-ц, від 19.05.2020 у справі № 624/600/16-ц, від 03.07.2019 у справі № 201/13235/15-ц, від 11.06.2018 у справі № 916/613/17 та ін.).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 червня 2020 року при розгляді справи № 145/2047/16-ц відступила від правового висновку Верховного Суду України щодо визнання недійсним непідписаного орендодавцем договору оренди землі, визначивши, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не підлягає визнаню недійсним. У такому випадку власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладання ним договору оренди земельної ділянки, у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки.

Установлення факту непідписання договору як правило можливе за допомогою відповідної судово-почеркознавчої експертизи.

У змагальному процесі обов`язки мають як сторони, так і суд, який зобов`язаний забезпечити змагальність процесу.

Згідно із частиною першою статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Лише у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні (стаття 109 ЦПК України).

Подібні за змістом правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 601/2139/21 (провадження № 61-9158св22), від 24 травня 2023 року у справі № 567/792/22 (провадження № 61-431св23).

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як зазначено у ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України к ожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Разом з цим згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України о бставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідачі в справі не заперечували тієї обставини, що позивачем направлено ОСОБА_2 угоди про розірвання договорів оренди землі від 01.07.2021 та нові договори про оренду земель.

За твердженням відповідачів, на угодах про розірвання договір оренди землі містився відбиток печатки фермерського господарства та підпис його голови, а тому ним було виражено своє волевиявлення для припинення орендних відносин. У свою чергу, відповідач ОСОБА_2 підписав вказані угоди, оскільки не погоджувався з новими умовами, які були запропоновані позивачем та викладені в договорах про оренду землі від 01.07.2021. На підставі вказаних угод про розірвання договорів оренди землі скасовано державну реєстрацію права оренди ФГ «Терешківське В. О.» земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0192, :03:001:0317, :03:001:0318.

У справі за клопотанням представника позивача призначалися судова почеркознавча експертиза та комісійна судова почеркознавча експертиза для підтвердження відсутності волевиявлення у ОСОБА_1 на укладення вказаних угод та для спростування тієї обставини, що підписи, які містяться на угодах про розірвання договорів оренди землі від 01.07.2021, надані стороною відповідачів, належать голові ФГ «Терешківське В. О.» ОСОБА_1 .

Разом з цим згідно з висновками проведених у справі судових почеркознавчих експертиз, відповісти на питання, чи виконані підписи на вказаних угодах ОСОБА_1 , не представилось за можливе, оскільки неможливо прослідкувати сукупність збіжних загальних та окремих ознак підписів, чи сукупність розбіжних загальних та окремих ознак та прийти до якого небудь визначеного висновку.

Таким чином, проведеними експертизами не встановлено, що вказані договори не були підписані ОСОБА_1 . Суду не надано належних та допустимих доказів, що підпис від імені ОСОБА_1 на угодах про розірвання договорів оренди землі від 01.07.2024 виконаний не ОСОБА_1 , а тому обставина непідписання головою ФГ «Терешківське В. О.» указаних договорів - не доведена в суді.

Під час розгляду справи стороною позивача не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували відсутність у представника позивача ОСОБА_1 волевиявлення на укладення (зокрема, підписання) угод про розірвання договорів оренди землі, а тому в силу презумпції правомірності правочину ці угоди є чинними, а проведена на їх підставі реєстрація права припинення речового права оренди ФГ «Терешківське В. О.» на земельні ділянки - законна та правомірна.

Таким чином, оскільки на момент укладенням відповідачами договору оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0192, :03:001:0317 від 29.10.2021, у позивача було відсутнє зареєстроване у встановленому законом порядку право оренди, то його права внаслідок укладення між відповідачами договорів оренди від 29.10.2021 - не порушені.

За таких обставин, укладаючи договори оренди земельних ділянок, відповідачі не порушили прав колишнього орендаря, а тому відсутні підстави для визнання цих договорів оренди земельних ділянок недійсними та скасування їх державної реєстрації.

У зв`язку з відсутністю факту порушення права позивача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині вимог про визнання за позивачем права користування земельними ділянками.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76 82, 89, 263 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову Фермерського господарства «Терешківське В. О.» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, визнання права користування земельними ділянками та скасування державної реєстрації речових прав відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко