Справа № 394/356/24
Провадження № 2-о/392/32/24
УХВАЛА

13 червня 2024 року м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Бадердінова А.В., при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новоархангельська селищна рада Голованівського району Кіровоградської області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з початку 2015 року по 2023 рік перебувала на утриманні громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Червонопопівка Кремінського району Луганської області.

Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 29.04.2024 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

12.06.2024 року заявником ОСОБА_1 частково усунено недоліки зазначені в ухвалі суду від 29.04.2024 року, а саме подано копію заяви про прийняття спадщини, повідомлено суд, про наявність електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно телекомунікаційній системі сторін по справі та заяву на усунення недоліків, в якій зазначила, що на виконання пункту «долучити докази звернення заявника із заявою до відповідних органів місцевого самоврядування» - надати суду докази такого звернення не представляється можливим, оскільки до органів місцевого самоврядування вона зверталася в усному порядку, на пункт «конкретизувати для отримання яких саме передбачених законом виплат від органів місцевого самоврядування (держави), як особи, яка знаходилася на утриманні загиблого військовослужбовця заявнику необхідно встановити факт» - зазначила, що встановлення факту її перебування на утриманні загиблого чоловіка потрібно їй для можливого отримання в майбутньому виплат від органів місцевого самоврядування, оформлення спадкових справ неповнолітньої дитини та призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Дослідивши матеріали заяви та клопотання на виконання ухвали суду про залишення заяви без руху, доходжу висновку про повторне залишення заяви без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення розглядаються в порядку окремого провадження.

Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Згідно пункту 2 частини першої статті 315 ЦПК суд розглядає справи про перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

В супереч вищезазначеному заявник не конкретизує у заяві мету встановлення юридичного факту натомість зазначає «можливого отримання в майбутньому виплат від органу місцевого самоврядування, оформлення спадкових прав неповнолітньої дитини та призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника». При цьому від (конкретизації) визначення мети залежить коло заінтересованих осіб, права і обов`язки яких можуть вплинути за наслідками розгляду справи судом. Що також позбавляє суд визначити самостійно коло заінтересованих осіб у розгляді даної справи та можливістю подальшого витребування доказів, з метою повного та всебічного розгляду справи поданої заявником заяви.

Окремо судом зазначається, що частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

У статті 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Статтею 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначений Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року N 975.

За вимогами пункту 10 Порядку члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи, зокрема, заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги. До заяви додаються копії, зокрема, рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні).

Частиною шостою статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний провести підготовчі дії, зокрема, з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

Суд роз`яснює, що до заінтересованих осіб віднесено:

1) осіб, взаємовідносини яких із заявником залежать від мети факту, що підлягає встановленню;

2) організації і установи, в яких заявник реалізовуватиме рішення про встановлення юридичного факту, тобто в яких будуть здійснені права осіб, що виникли внаслідок судового встановлення юридичного факту.

Саме ці групи заінтересованих осіб притягуються до участі у справах окремого провадження.

Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту своєчасно заявити про порушення чи оспорювання їх суб`єктивних прав у зв`язку із встановлюваним судом фактом.

Відтак, заявнику необхідно виходити з вищевказаних положень визначити належне коло заінтересованих осіб в рамках даної справи та конкретизувати для отримання яких саме передбачених законом виплат від органів місцевого самоврядування (держави), як особи, яка знаходилася на утриманні загиблого військовослужбовця їй необхідно встановити факт.

Отже, суд зазначає, що у випадку необхідності отримання виплат, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця під час бойових дій від Міністерства оборони України, з державного бюджету, в якості заінтересованої особи, заявник вправі зазначити Міністерство оборони України та Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Також суд звертає увагу, що оскільки встановлення факту перебування на утриманні колишнього загиблого чоловіка може мати значення для спадкових правовідносин, обов`язковим є залучення до справи як заінтересованої сторони близьких родичів померлої особи (батьків, братів, сестер, дітей тощо), тобто осіб, які є спадкоємцями померлого за заповітом або за законом, оскільки встановлення факту перебування на утриманні померлого військовослужбовця ОСОБА_2 впливає на права та обов`язки інших спадкоємців.

Щодо тверджень заявника, що вона зверталася до органів місцевого самоврядування з усною заявою, суд зазначає, що до пред`явлення заяви до суду заявник повинен звернутися до відповідних органів із заявою про встановлення факту перебування на утриманні у загиблого військовослужбовця (в позасудовому порядку), тобто щодо отримання документів, які б підтверджували такий факт та їй в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови, також не зазначає жодних причин неможливості через органи місцевого самоврядування (нотаріат) встановити факт перебування на утриманні військовослужбовця (колишнього чоловіка).

Суд зауважує, що оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу чи суду.

Оскільки справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, то відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладені вище обставини, суд дійшов висновку про залишення повторно заяви ОСОБА_1 без руху з наданням заявнику строку для усунення вказаних недоліків протягом 10 днів з моменту отримання даної ухвали.

Керуючись ст.175, 177, 185, 293, 294, 297, 353 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Заяву ОСОБА_1 залишити повторно без руху та надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків протягом 10 днів з моменту отримання даної ухвали.

Запропонувати заявнику в установлений строк виправити зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки заяви, а саме:

- зазначити належне коло заінтересованих осіб;

- конкретизувати для отримання яких саме передбачених законом виплат, як особи, яка знаходилася на утриманні загиблого військовослужбовця заявнику необхідно встановити факт.

В разі невиконання вказаних недоліків, дана заява буде вважатися неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику право протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали усунути виявлені недоліки.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Альона Володимирівна Бадердінова