Справа № 754/8624/24
У Х В А Л А

Іменем України

24 червня 2024 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді - Гринчак О.І.,

за участю секретаря судових засідань - Чехун Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання головного державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойченко Світани Валеріївни про розшук боржника ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Зміст подання

У червні 2024 року головним державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойченко С.В. подано до Деснянського районного суду м. Києва подання про розшук боржника ОСОБА_1 .

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини певного віку, щомісячно, починаючи з 28.03.2016 і до повноліття дитини (ВП НОМЕР_3).

06.03.2024 державним виконавцем на підставі ст. 10, 68, 69, 70 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлено до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України для подальшого виконання. 01.04.2024 на електронну адресу відділу надійшло повідомлення від представника військової частини про те, що ОСОБА_1 самовільно залишив військову частину з 24.11.2023 і місце перебування по теперішній час його не відоме.

29.04.2024, 28.05.2024 державним виконавцем оновлено запити до ПФУ та ДФС щодо джерел доходу боржника та про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями. Згідно з відповіддю ДФС у боржника наявні відкриті рахунки, але кошти для списання відсутні; боржник перебуває на військовій службі в Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України; останній звітний місяць, отримання боржником доходу листопад 2023 (01.11.2023).

Виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 боржника не розшукано, про що складено акт державного виконавця.

06.05.2024 державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості, згідно з яким станом на 01.05.2024 заборгованість за аліментами становить 754527,60 грн.

Рух справи

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2024 головуючою суддею з розгляду цієї справи визначено суддю Гринчак О.І.

Розгляд подання призначено на 24.06.2024.

У судове засідання сторони не з`явилися. Судом вживалися заходи щодо повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 29 квітня 2016 року у справі № 752/4800/16-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини певного віку, щомісячно, починаючи з 28.03.2016 і до повноліття дитини.

На виконання вищевказаного рішення видано виконавчий лист, у зв`язку з чим Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві 10.05.2016 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3.

Як вбачається із матеріалів АСВП, 06.02.2024 державним виконавцем Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про передачу виконавчого провадження № НОМЕР_3 до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за місцем проживання боржника. Згідно з постановою державного виконавця від 06.02.2024 заборгованість по аліментам станом на 01.02.2024 складає 721 850,71 грн.

06.03.2024 державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойченко С.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку направлено до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України для подальшого виконання.

01.04.2024 на електронну адресу відділу надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_1 самовільно залишив військову частину з 24.11.2023 і місце перебування на теперішній час його не відоме.

З матеріалів подання вбачається, що боржник має відкриті рахунки в АТ КБ «Приватбанк», АТ «Сенс Банк», ПАТ «Банк Восток», однак кошти для списання відсутні.

Згідно з відповіддю ПФУ боржник перебуває на військовій службі в Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Відповідно до Акту державного виконавця від 04.05.2024, виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_2 боржника не розшукано, його місце знаходження не відомо.

06.05.2024 державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості, згідно з яким станом на 01.05.2024 заборгованість за аліментами в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_3 становить 754527,60 грн.

Норми права та мотиви суду

За правилами ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Розділ VI ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» передбачає можливість звернення державного виконавця з поданням про розшук боржника.

Відповідно до ст. 438 ЦПК України розшук боржника оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. Розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Аналіз наведеної норми прямої дії свідчить про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення.

Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07.05.2018 року № 916/1605/15-г та від 31.07.2019 № 554/13475/15-ц.

Відповідно до п. 8 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт. У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції. У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються). Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта. До акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Підставою для звернення виконавця до суду з поданням про розшук боржника, є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника-фізичної особи. Виконавцем здійснюється перевірка місця проживання боржника, місце реєстрації - якщо вони відрізняються. Про встановлення факту відсутності боржника за місцем реєстрації (проживання) складається акт. Додатково здійснюється перевірка майнового стану, надсилаються запити про встановлення факту працевлаштування та отримання доходів.

Отже, звернення державного виконавця до суду із поданням про розшук боржника повинно бути підтверджене відповідними документами, що обґрунтовують наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника та безрезультатність виконавчих дій з виявлення місця знаходження боржника.

Водночас, державний виконавець у своєму поданні покликається на повідомлення представника ВЧ НОМЕР_2 , однак у вказаному повідомленні відсутні відомості про особу, яка склала та підписала таке повідомлення (скріплення ЕЦП немає), а тому такий доказ не є належним доказом. У матеріалах подання відсутні будь-які підтвердження того, що державним виконавцем здійснено запит для уточнення цієї інформації від уповноваженої особи; і крім того, державний виконавець не порушував перед судом клопотання про витребування такої інформації.

Акт державного виконавця від 04.05.2024 підписаний одноособово головним державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойченко С.В., і в ньому не зазначено, чи здійснювалось опитування сусідів боржника та яким чином отримані відомості, що боржник військовослужбовець та наразі перебуває як СЗЧ.

Жодних доказів направлення на адресу боржника, так і отримання останнім постанови державного виконавця про відкриття вказаного виконавчого провадження, а також викликів боржника до державного виконавця, як на підтвердження обізнаності боржника про наявність виконавчого провадження, матеріали подання не містять.

Саме по собі звернення державного виконавця до Пенсійного фонду України та отримання відомостей про рахунки боржника не вказують на необхідність розшуку останнього.

Також у матеріалах подання немає доказів щодо перевірки державним виконавцем відомостей стосовно перебування боржника в закладах охорони здоров`я, кримінально-виконавчих установах, що має значення для вирішення питання про оголошення у розшук боржника.

У п.33 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України», за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Невиконання рішення суду, хоч і зачіпає законні права стягувача, але з боку державного виконавця належного доказового обґрунтування неможливості виконання судового рішення та необхідності оголошення боржника в розшук не надано, а сам факт наявності заборгованості не дає підстав для задоволення подання.

Виходячи з викладеного, подання про розшук боржника суд вважає передчасним, у зв`язку з чим воно не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 80, 261, 438 ЦПК України та ст. 18, 36 Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойченко Світани Валеріївни про розшук боржника ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 24.06.2024.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК