ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5314/24 Справа № 173/3748/23 Суддя у 1-й інстанції - Петрюк Т.М. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.

за участю секретаря судового засідання: Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2024 року за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мартиненко (Буждиганчук) Євдокія Юріївна і приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» (далі - АТ «БАНК ФОРВАРД» ), треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мартиненко (Буждиганчук) Євдокія Юріївна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню.

В обґрунтування позову посилався на те, що в листопаді 2023 року він дізнався, що його картковий рахунок був арештований приватним виконавцем виконавчого округу міста Київа Павелків Т.Л, в рамках виконавчих проваджень, на підставі виконавчих написів ПН КМНО ОСОБА_2 , про стягнення з нього на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» заборгованості. ВП № 63130774, виконавчий напис 4134 від 05 вересня 2020 року - 35 252,72 грн., ВП № 64633596 виконавчий напис 202 від 29 січня 2021 року - 57 931,37 грн. Вказані виконавчі написи є такими, що не підлягають виконанню у зв`язку з тим, що вчинені із грубим порушенням вчинення виконавчих написів нотаріусами, та в зв`язку з тим, що в них відсутня інформація щодо безспірності стягненої заборгованості. Тому просив суд ухвалити рішення, яким визнати такими, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 29 січня 2021 року ПН КМНО ОСОБА_2 , зареєстрований в реєстрі за № 202 про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості в розмірі 57 931,37 грн; виконавчий напис, вчинений 05 вересня 2020 року ПН КМНО ОСОБА_2 , зареєстрований в реєстрі за № 4134 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 35 252,72 грн.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2024 року позов задоволено. Визнано такими, що не підлягають виконанню: - виконавчий напис вчинений 29 січня 2021 року ПН КМНО ОСОБА_3 зареєстрований в реєстрі за номером 202, про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» заборгованості за кредитним договором № 200051894 від 31 липня 2017 року, укладеним між ОСОБА_1 , та ПАТ «БАНК ФОРВАРД», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД», в загальній сумі 57 931,37 грн, яка складається із заборгованості за сумою кредиту - 44 740,59 грн. заборгованості за процентами, - 11 990,78 грн, плати за пропуск мінімальних платежів - 1 200 грн, а також 1 100 грн , - плата за вчинення виконавчого напису; - виконавчий напис вчинений 05 вересня 2020 року ПН КМНО ОСОБА_3 зареєстрований в реєстрі за номером 4134, про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» заборгованості за кредитним договором № 200217764 від 13 вересня 2019 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «БАНК ФОРВАРД», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД», в загальній сумі 35 252,72 яка складається з 29 212, 82 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 5 264,90 грн. - заборгованості за процентами; плати за пропуск мінімальних платежів -775 грн, а також 850 грн, - плата за вчинення виконавчого напису. Стягнуто з АТ «БАНК ФОРВАРД» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 147,20 грн.

В апеляційній скарзі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК ФОРВАРД» посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позовні вимоги є недоведеними. При зверненні до нотаріуса ними було надано усі передбачені законодавством документи та відповідно виконавчі написи є такими, що вчинені у відповідності до вимог діючого законодавства.

Відзив на апеляційну скаргу надано не було.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що 29 січня 2021 року ПН КМНО ОСОБА_3 , вчинений виконавчий напис за реєстровим номером 202 за кредитним договором № 200051894 від 31 липня 2017 року, укладеним між позивачем та ПАТ «БАНК ФОРВАРД», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД»,

Згідно вказаного виконавчого напису нотаріуса стягнуто з позивача на користь відповідача грошові кошти за період з 15 лютого 2020 року по 16 березня 2020 року в розмірі 57931,37 грн., яка складається із заборгованості за сумою кредиту, - 44740, 59 грн., заборгованості за процентами - 11 990,78 грн., плати за пропуск мінімальних платежів - 1 200 грн., а також 1 100 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що підтверджується копією виконавчого напису.

Крім того 05 вересня 2020 року ПН КМНО ОСОБА_3 вчинений виконавчий напис за реєстровим номером 4134 за кредитним договором № 200217764 від 13 вересня 2019 року, укладеним між позивачем та ПАТ «БАНК ФОРВАРД»,правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД».

Згідно вказаного виконавчого напису нотаріуса стягнено з позивача на користь відповідача грошові кошти за період з 16 березня 2020 року по 15 квітня 2020 року в розмірі 35 252,72 грн., яка складається з 29 212,82 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 5 264,9 грн. - заборгованості за процентами; плати за пропуск мінімальних платежів - 775 грн., а також 850 грн., - плата за вчинення виконавчого напису, що підтверджується копією виконавчого напису

На підставі спірних виконавчих написів приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л., відкриті виконавчі провадження № 63130774 і № 64633596, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса.

З матеріалів справи не вбачається, що на момент вчинення нотаріусом виконавчих написів позивач мав безспірну заборгованість перед стягувачем, та що заборгованість визначена саме такого розміру, матеріали справи не містять доказів отримання позивачем повідомлень вимог про наявність заборгованості.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що нотаріус при вчиненні оспорюваних виконавчих написів не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчими написами, виконавчі написи вчинені поза межами встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» строків, у порушення вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції у зв`язку з наступним.

За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів врегульована нормами глави 14 Закону України «Про нотаріат» та глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172.

Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Безспірність заборгованості - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису містить і Порядок вчинення нотаріальних дій (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена і у постановах від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження №14-278гс18).

Крім того, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржник, якщо він є відмінний від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо він є відмінним, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19).

Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1,2 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Звертаючись до суду із даним позовом ОСОБА_1 вказував, що виконавчі написи є такими, що не підлягають виконанню у зв`язку з тим, що вчинені із грубим порушенням вчинення виконавчих написів нотаріусами, та в зв`язку з тим, що в них відсутня інформація щодо безспірності стягнутої заборгованості.

Матеріали справи неможливо не містять належних доказів того, що на момент вчинення нотаріусом виконавчих написів позивач мав безспірну заборгованість перед стягувачем, щодо розміру заборгованості, як зазначено у виконавчих написах, відсутні докази отримання відповідачем вимог про наявність заборгованості, та того, що ці повідомлення вимоги, з підтвердженням їх отримання боржником, були надані нотаріусу для вчинення нотаріального напису.

З урахуванням того, що відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, посилався на те, що нотаріусу для вчинення виконавчих написів були надані всі необхідні документи для їх вчинення та розрахунки заборгованості позивача перед Банком, жодних доказів не надав, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. При цьому, відповідач, оскаржуючи рішення та вказуючи про те, що нотаріусу для вчинення виконавчих написів були надані всі необхідні документи для їх вчинення та розрахунки заборгованості, жодних доказів цьому не надав.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Колегія суддів враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§2930). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» залишити без задоволення.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: А.П.Барильська

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров