Справа №: 343/2665/24
Провадження №: 2/343/882/24
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

23 грудня 2024 року м.Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Лицур І.М., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно їх малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До позовної заяви ОСОБА_1 долучив копію рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 09.08.2024 року в справі № 463/11914/23 за його позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, яким позовні вимоги задоволено частково: стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідачки щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, які ухвалено стягувати з 28 грудня 2023 року і проводити до досягнення дитиною повноліття; в задоволенні позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав відмовлено та попереджено ОСОБА_2 про необхідність належного виконання батьківських обов`язків та зміни ставлення до виховання малолітньої дитини ОСОБА_3 ; на орган опіки та піклування в особі Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради покладено обов`язок контролю стосовно виконання ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків стосовно малолітньої дитини.

Вказане рішення суду набрало законної сили 10.09.2024 року.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, дійшов висновків про те, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).

В даній справі суд виходить з того, що позивач ОСОБА_1 вже скористався правом на звернення до суду з приводу вирішення спору щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав та стягнення з останньої аліментів на утримання малолітньої дитини, протягом судового розгляду він мав можливість реалізувати процесуальні права на доведеність своїх вимог, за даним спором ухвалене судове рішення, яке набуло статусу остаточного, а тому ініціювання нового провадження за даним спором порушує принцип юридичної визначеності щодо спірних правовідносин.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Зазначена підстава для відмови у відкритті провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення суду, що набрало законної сили, або ухвали суду про закриття провадження у справі у зв`язку із відмовою позивача від позову, або ухвали про закриття провадження у справі у зв`язку із укладенням мирової угоди сторін. У цих випадках спір остаточно розв`язано судом або безпосередньо сторонами під контролем суду і повторне звернення до суду не допускається.

За таких обставин, враховуючи, що на теперішній час є рішення суду, що набрало законної сили стосовно спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

На підставі викладеного та керуючись ст. 186 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя: