ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 644/1770/23 Провадження № 2/636/119/24
29 березня 2024 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Карімова І.В.,
за участю секретаря судового засідання Ріпи І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства (КП) «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2023 року вказану цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Чугуївського міського суду Харківської області, до якого справа надійшла 15 травня 2023 року.
Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 18 травня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
20 червня 2023 року ОСОБА_1 до суду надано відзив на позовну заяву , в якому відповідачка зазначила, що позов не визнає, просить відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що вказана вимога КП «Харківські теплові мережі» пред`явлена за межами встановленого ст. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності, тому просить застосувати до виниклих правовідносин наслідки пропуску цього строку. Також посилається на те, що позивачем не доведені належними доказами обставини, на які він посилається у позовній заяві ( факт укладення договору оренди № 556 від 10.07.2017 року спірних нежитлових приміщень, наявність опалювальних приладів в цих приміщеннях, обсяг споживання теплової енергії за розрахунком теплового навантаження), та не зазначено чому саме орендар, а не власник цих приміщень є споживачем послуг, які надає позивач.
У відповіді від 26 червня 2023 року на відзив ОСОБА_1 представник КП ««Харківські теплові мережі» зазначає, що строк позовної давності за період з 12.03.2017 року закінчувався 11.03.2020 року, враховуючи запровадження на території України карантину до 30.06.23 року, вважає, що період заборгованості з 01.10.2017 по 30.04. 2018 року, не виходить за межі позовної давності. Зазначає, що фактично між сторонами тривали відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення нежитлових приміщень, і які позивач повинна оплатити. Також зазначає, що відповідно до п.13 договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09.08.2018 року продавець ОСОБА_1 зобов`язалася до першого вересня 2018 року сплатити всю заборгованість по оплаті комунальних послуг по цій нерухомості станом на момент звільнення (09.08.2018) продавця нежитлових приміщень за адресою АДРЕСА_1 . Також, посилаючись на вимоги ст. 759 ЦК України, ст. 174 ГК України, зазначає про обов`язок орендаря нерухомого майна оплачувати комунальні послуги.
В запереченнях на відповідь, які надійшли до суду 04.07.2023 року, ОСОБА_1 підтримала раніше викладену нею позицію у справі.
Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 19 вересня 2023 року закрито підготовче провадження у справі, розгляд якої призначено по суті.
Подалі представник КП ««Харківські теплові мережі» надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України, у зв`язку з чим та відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України суд ухвалює у справі заочне рішення.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглядати справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів, і відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено правовий висновок про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.
У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.
Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.
Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.
Зазначені обставини свідчать про те, що під час дії договору оренди нежитлових приміщень № 556 з 10.07.2017 року по 05.06.2018 року за адресою: АДРЕСА_2 , фізична особа підприємець ОСОБА_1 використовувала їх у своїй господарській діяльності.
Тому надання КП ««Харківські теплові мережі» послуг з теплової енергії за період з 09 жовтня 2017 року по 15 квітня 2018 року до вказаних нежитлових приміщень, які використовувалися фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 у господарській діяльності, свідчать про те, що між зазначеними особами виникли правовідносини, які не відносяться до юрисдикції цивільного суду.
Про наявність правової природи спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за період з 09 жовтня 2017 року по 15 квітня 2018 року, свідчать й надані позивачем копії платіжних вимог КП ««Харківські теплові мережі» на адресу фізичної особи підприємця ОСОБА_1 щодо оплати боргу.
Разом з тим зі змісту позовної заяви вбачається, що КП ««Харківські теплові мережі» заявило позовні вимоги до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення 81 751,18 грн. за безпідставно спожиту теплову енергію за період з 09 жовтня 2017 року по 15 квітня 2018 року.
Між тим позивач КП ««Харківські теплові мережі» клопотань про заміну відповідача фізичної особи ОСОБА_1 належним відповідачем - фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 , чи про залучення його до участі у справі, не заявляв. Тому питання про закриття провадження у справі відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України судом не вирішувалось.
Суд же не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів, або замінювати неналежного відповідача належними.
Як зазначено в пункті 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц «Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача».
У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовуКП «Харківські теплові мережі» до неналежного відповідача - фізичної особи ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 3, 12, 223, 258, 259, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд
Відмовити у задоволенні позову Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідачка : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 .
Повний текст рішення суду складено 09 квітня 2024 року.
Суддя І.В. Карімов