Справа № 279/2147/24
Провадження № 2/279/1045/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №279/2147/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання договорів купівлі-продажу, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, поновлення права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в інтересах якої діє представник ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання договорів купівлі-продажу, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, поновлення права власності. В обгрунтування своїх вимог зазначила, що 18 серпня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені якої діяла ОСОБА_3 було укладено договір купівлі - продажу земельної ділянки 0,0732 га, кадастровий номер :01:012:0051, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрований в реєстрі за №1407 та договір купівлі-продаж житлового будинкуз господарськими будівлями, під номером АДРЕСА_1 , зареєстрований в реєстрі за № 1406. Так як сторони перебувають у родинних відносинах (мати та донька) напередодні укладення договорів купівлі-продажу між ними була усна домовленість про виплату коштів за земельну ділянку та житловий будинок з господарськими будівлями по частинам, адже такою значною сумою відповідач ОСОБА_2 не володіла. Після укладення вищевказаних договорів покупець вирішила, що матір подарувала їй вищевказане майно, тому не вважала за необхідне повертати вартість житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки. Станом на 19.03.2024 року продавцю ОСОБА_5 кошти сплачені не були. Тому, покупець ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 не виконали належним чином умови договорів купівлі-продажу зареєстрованими в реєстрі за № 1406 та № 1407. ОСОБА_1 продовжує проживати у вищевказаному будинку, сплачує комунальні послуги та забезпечує підтримання належного рівня господарства. Просить розірвати вищевказані договори купівлі-продажу, скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку та житловий будинк, поновити її право власності на земельну ділянку та житловий будинок.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадженя.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, представник відповідача копію ухвали про відкриття провадження з додатками отримала 16.05.2024 року.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 18 серпня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені якої діяла ОСОБА_3 було укладено договір купівлі - продажу земельної ділянки 0,0732 га, кадастровий номер :01:012:0051, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрований в реєстрі за №1407 та договір купівлі-продаж житлового будинкуз господарськими будівлями, під номером АДРЕСА_1 , зареєстрований в реєстрі за № 1406.

Відповідно до п.1.1 Договору купівлі-продажу № 1406 продавець ОСОБА_1 , зобов`язується передати у власність покупцю ОСОБА_2 , а покупець, в особі представника ОСОБА_3 , зобов`язується прийняти житловий будинок, з господарськими будівлями, під номером АДРЕСА_1 та оплатити відповідно до умов цього договору.

Згідно п.п. 2.1, 2.2, 2.3 вищезазначеного договору купівлі-продажу, продаж зазначеного житлового будинку вчиняється за ціною 212 500 (двісті дванадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок. Зазначену суму покупець, в особі представника, повністю сплатив продавцю і продавець, отримала до підписання та нотаріального посвідчення цього договору.

Зазначену в цьому Договорі ціну продажу продавець та покупець, в особі представника, вважають прийнятною і вигідною для себе, її розмір повністю їх задовольняє і вони не мають один до одного будь-яких претензій фінансового характеру.

Продавець, підтверджує, що на день підписання Договору купівлі-продажу, розрахунок між нею та покупцем, в особі представника, відбувся в повному обсязі, що підтверджується оформленою належним чином заявою, яка знаходиться у справі нотаріуса.

Відповідно до п.1.1 Договору купівлі-продажу № 1407 продавець ОСОБА_1 , зобов`язується передати у власність покупцю ОСОБА_2 , а покупець, в особі представника ОСОБА_3 , зобов`язується прийняти земельну ділянку, площею 0.0732 га, кадастровий номер :01:012:0051. та оплатити відповідно до умов цього договору.

Згідно п.п.2.1, 2.3 вищезазначеного договору купівлі-продажу, продаж Земельної ділянки здійснено за 86 800 (вісімдесят шість тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, які продавець, отримала повністю від покупця, в особі представника, до підписання та нотаріального посвідчення цього договору.

Продавець підтверджує проведення повного розрахунку за відчужувану Земельну ділянку на момент підписання цього договору і відсутність будь-яких претензій фінансового

характеру до покупця, в особі представника.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з положеннями частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець зобов`язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватись з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та/або упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Як вбачається за змісту договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки продавець підтвердила проведення повного розрахунку за відчужуваний житловий будинок та земельну ділянку на момент підписання договорів і відсутність будь-яких претензій фінансового характеру до покупця, в особі представника.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 520/15284/17, провадження № 61-2368св21 зазначив, що дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині (частина друга статті 13 ЦК України). Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частина третя статті 13 ЦК України).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Також слід зазначити, що згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Оскільки, під час укладення договорів купівлі-продажу позивач засвідчила отримання коштів від покупця, жодних належних та допустимих доказів на спростування отримання розрахунку за вказаними договорами позивачем не надно, а відтак позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в суді та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст.2, 12, 13, 141, 263-265, 268, 273, 282, 284, 352 ЦПК України, ст. ст. 610,611, 651, 655, 691,692 ЦК України, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень",

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання договорів купівлі-продажу, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, поновлення права власності відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом