Справа № 342/246/24
Провадження № 2-о/342/47/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Малик Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт належності їй: архівних довідок № Д-1/07-40, № Д-2/07-40 від 13.01.2024, виданих Архівним відділом № 1 Коломийської районної державної адміністрації, та трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду поступила заява про розгляд справи без участі їх представника. Проти задоволення заяви не заперечують, в прийнятті рішення цілком довіряють суду.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до суду поступили письмові пояснення, в яких просять суд розгляд справи проводити без участі представника Головного управління та врахувати дані пояснення при розгляді справи за заявою ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Ухвалою суду від 16 лютого 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів в порядку окремого провадження. Судове засідання в справі було призначено на 13 березня 2024 року о 13 год. 10 хв.

Проте, в судове засідання 13.03.2024 заявник ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, не прибула.

До суду, через поштове відділення АТ «Укрпошта», 07.03.2024 поступила заява про розгляд справи за відсутності заявника. Заявником зазначена ОСОБА_2 . Місцем відправки, згідно інформації розміщеної на конверті, є м.Городенка.

Ухвалою суду від 13 березня 2024 року судове засідання по справі відкладено на 13 год. 30 хв. 10 квітня 2024 року та визнано обов`язковою явку та участь заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, яке відбудеться в приміщенні Городенківського районного суду за адресою: Івано-Франківська область, м. Городенка, вул. Героїв Євромайдану,7 (зал судових засідань №1) о 13 год. 30 хв. на 10 квітня 2024 року для з`ясування усіх фактичних обставин справи, повного, всебічного та об`єктивного її розгляду, огляду в судовому засіданні оригіналів документів, копії яких надано до матеріалів справи.

Копію ухвали від 13.03.2024 та судову повістку про судове засідання по справі призначеного на 10.04.2024 було надіслано заявниці ОСОБА_1 за адресою зазначеною нею в заяві, а саме: АДРЕСА_1 .

Рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, а саме копії ухвали від 13.03.2024 та судової повістки по справі на 10.04.2024, підтверджується інформацією отриманої від АТ «Укрпошта» про отримання адресатом ОСОБА_1 поштового відправлення 20.03.24.

Проте, заявниця ОСОБА_1 на виконання ухвали суду від 13.03.2024 в судове засідання не прибула.

До суду 10.04.2024 від ОСОБА_1 через поштове відділення розміщене в м.Городенка Коломийського району Івано-Франківської області поступила заява від 01.04.2024, яка підписана заявницею, із зазначенням в заяві про розгляд справи за її відсутності.

Причиною не прибуття в судове засідання нею зазначено те, що вона не може брати участь у розгляді даної справи так як перебуває за межами України. Заявлені у заяві вимоги підтримує в повному об`ємі. З приводу можливості чи не можливості надання до суду оригіналів документів для огляду, копії яких нею додано до заяви, не зазначила нічого.

Також нею не додано належних та допустимих доказів про її перебування за межами України, як і не находило клопотань про участь у справі в режимі відео конференції за межами суду, чим мала можливість скористатись заявниця.

У зв`язку із чим розгляд справи ще переносився на 08.05.2024 та на 25.06.2024, щоб заявниця мала можливість прибути на розгляд поданої не заяви до суду. Про час і місце розгляду справи вона була повідомлена за місцем проживання, що підтверджується інформацією яка є в матеріалах справи, а саме поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Про розгляд справи 08.05.2024 вона була повідомлена «25.04.24», а про розгляд 25.06.2024 «17.05.24».

Частиною 1 ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (розділ ІV Окреме провадження).

Відповідно до ч. 3 статті 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

За змістом статей 43 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

За правилом частини першої статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Також, відповідно до пункту 5 частини другої статті 223 цього Кодексу суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з такої підстави: якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Копію ухвали суду від 13.03.2024 про визнання обов`язкової явки та участь заявника ОСОБА_1 в судове засідання заявник ОСОБА_1 отримала, що підтверджується рекомендованим повідомленням, відповідно ОСОБА_1 вважається повідомленою про таке процесуальне рішення суду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2020 по справі № 727/2484/17 зазначив, що у випадку визнання явки сторони у справі обов`язковою процесуальний закон не передбачає можливості виконання такого обов`язку представником сторони, яку суд викликав для дачі особистих пояснень, а покладає такий обов`язок безпосередньо на таку сторону. Неявка позивачів, участь яких у засіданні визнана судом обов`язковою для дачі особистих пояснень, може мати наслідком залишення позовної заяви без розгляду за правилами пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

П.3 ч.1 ст.257 ЦПК України визначено, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

В ухвалі суду від 13.03.2024 зазначено, що «Суд, вважає, що для з`ясування усіх фактичних обставин справи, повного, всебічного та об`єктивного її розгляду, огляду в судовому засіданні оригіналів документів, копії яких надано до матеріалів справи, необхідна особиста участь заявника в судовому засіданні, а тому суд вважає за необхідне, визнати явку заявника обов`язковою».

Таким чином, у зв`язку з неявкою заявника ОСОБА_1 в судові засідання чотири рази, про які вона була повідомлена належним чином, суд виходячи із заявлених вимог заявниці, позбавлений можливості повно, всебічно та об`єктивно розглянути справу, зокрема тому, що не має можливості оглянути в судовому засіданні оригінали документів, копії яких надано до матеріалів справи.

Також суд звертає увагу, що заявниця має можливість брати участь у справі особисто, зокрема і в режимі відео конференції, або через представника.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

В той же час, практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду виходить з того, що кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань.

Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Заявник як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення ЄСПЛ у справі "Каракуця проти України", заява № 18986/06).

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Письмовими доказами стверджується, що заявниця ОСОБА_1 повідомлялася про розгляд справи відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, однак повторно (чотири рази) не з`явилася в судові засідання, посилаючись в заяві про причину неявки «перебування за кордоном» не надала належного та допустимого доказу - підтверджуючий документ про її виїзд за кордон. В той же час заявниця отримала всі судові повідомлення по справі. І від заявниці до суду надходили заяви про розгляд справи без її участі, які подані через поштове відділення в м. Городенка Коломийського району Івано-Франківської області, а не були відправлені за межами України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, в силу вищенаведених норм, суд визнає, що заявниця не виконала ухвалу суду від 13.03.2024 без поважних причин, а її неявка в судові засідання перешкоджає розгляду справи по суті так як суд позбавлений можливості зясувати обставини справи, зокрема оглянути оригінали документів копії яких додано заявницею до справи.

Також, Верховний Суд у складі колегії судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 465/6555/16-ц наголосив на те, що повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів слід залишити без розгляду у зв`язку з повторною неявкою заявника ОСОБА_1 в судове засідання без поважних причин та від якої надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, однак її неявка в судове засідання перешкоджає вирішенню справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.ст. 13, 128, 130, 223, 247,257-261,268,352,354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Гайдич Р. М.