ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2826/15-ц
Провадження № 2/362/9/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2024 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участі секретарів Берковської Д.С.,Тельнової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справуза позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Центр» до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Феміда груп 95», про стягнення матеріальної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Центр» про визнання договору недійсним,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Центр» (далі ТОВ «Арсенал-Центр») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення майнової шкоди, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 53 083,74 грн, ОСОБА_2 20880,84 грн, ОСОБА_3 37 972,57 грн, ОСОБА_4 35 207,53 грн на користь ТОВ «Арсенал-Центр» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Орди О.О. від 11 серпня 2015 року відкрито провадження у даній справу (т.1 а.с.101).

У подальшому, змінивши підставу позову згідно з заявою від 18.04.2016 р. вих. №139, представник ТОВ «Арсенал-Центр» - Солдаткін О.С. просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Арсенал-Центр» 147 144,68 грн матеріальної шкоди, судові витрати покласти на відповідача (т.1а.с.239-240).

Вказана заява про зміну підстави позову, подана представником ТОВ «Арсенал-Центр» - Солдаткіним О.С., мотивована тим, що 01.08.2005 року згідно з наказом № 112-к ОСОБА_1 прийнято на посаду комірника ТОВ Арсенал-Центр».

Цього ж дня, між ТОВ «Арсенал-Центр» та ОСОБА_1 укладений договір про повну матеріальну відповідальність працівника складського приміщення б/н від 01.08.2005 року.

14.06.2013 року відповідно до наказу № 81-к ОСОБА_1 переведено на посаду завідувача складу Структурного підрозділу завод № 2 (м. Васильків) (далі СПЗ-2).

17.06.2013 року між ТОВ «Арсенал-Центр» та ОСОБА_1 , яка обіймає посаду завідувача складу СПЗ-2 м. Васильків був укладений договір про повну матеріальну відповідальність працівника складського приміщення.

07.06.2014 року на складі «Готова продукція» м. Васильків проведена інвентаризація цінностей та виявлена недостача у розмірі 63 912,62 грн, про що складений відповідний акт.

У період з 21.06.2014 по 23.06.2014 року на складі «Товарна група» м. Васильків проведена інвентаризація цінностей та виявлена недостача у розмірі 83 232,06 грн, про що складений відповідний акт.

Із вказаною недостачею завідувач складу ОСОБА_1 погодилась у повному обсязі, з її боку були підписані усі акти інвентаризації та порівняльні відомості, жодних зауважень зі сторони матеріально-відповідальної особи не надходили. Розмір заподіяної шкоди визначений за даними бухгалтерського обліку.

У січні 2015 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 подав зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Арсенал-Центр», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договору про недійсним, у якій обгрунтовуючи вимоги тим, що оспорюваний договір є незаконним, оскільки підписаний ОСОБА_1 та іншими членами колективу 21.06.2014 року з зазначенням дати підписання «14.04.2013 року» внаслідок обману зі сторони керівництва ТОВ «Арсенал-Центр», просив визнати недійсним договір про колективну матеріальну відповідальність від 14.04.2013 року (далі Договір), укладений між ТОВ «Арсенал-Центр» та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (т.1 а.с.153-155).

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Орди О.О. від 12 січня 2016 року зустрічну заяву ОСОБА_1 залишено без руху зі встановленням строку для усунення наведених у вказаній ухвалі недоліків (т.1 а.с.160-161).

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Орди О.О. від 27 січня 2016 року вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Арсенал-Центр», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договору про недійсним об?єднано в одне провадження з позовом ТОВ «Арсенал-Центр») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення майнової шкоди (т.1 а.с.173-174).

В подальшому, представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 згідно з заявою про зменшення позовних вимог від 15 лютого 2016 року, просив визнати недійсним договір про колективну матеріальну відповідальність від 14.04.2013 року, укладений між ТОВ «Арсенал-Центр» та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 в частині укладення даного правочину між ТОВ «Арсенал-Центр» та ОСОБА_1 (т.1 а.с.181).

У травні 2016 року змінивши підстави та предмет зустрічного позову згідно з заявою від 30 травня 2016 року, представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 просив визнати недійсним договір про повну матеріальну відповідальність працівника складського приміщення від 17.06.2013 року (т.2 а.с.3-4).

Вказана заява про зміну підстав та предмету зустрічного позову мотивована тим, що в зв?язку зі зміною підстав позову ТОВ «Арсенал-Центр», відповідно до якої останній просить стягнути з ОСОБА_1 147 144,68 грн, відповідач вважає договір про повну індивідуальну відповідальність від 17.06.2013 року недійсним з огляду на те, що в посадовій інструкції завідуючого складом регіонального структурного підрозділу (виробничого філіалу) від 15.05.2012 року, що введений в дію наказом №238 вказано її строк в один рік, тобто до 15.05.2013 року, таким чином посадова інструкція не діяла на момент переведення ОСОБА_1 на посаду завідуючого складом. Оскільки трудова функція ОСОБА_1 не була визначена жодною діючою посадовою інструкцією, отже договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність за виконання такої роботи є недійсним через те, що суперечить положенням ст.1351 КЗпП України.

У березні 2016 року ОСОБА_2 подав до суду зустрічну позовну заяву, в якій обгрунтовуючи свої вимоги тим, що оспорюваний ним договір є незаконним, оскільки підписаний ним 21.06.2014 року з зазначенням дати підписання «14.04.2013 року» внаслідок обману зі сторони керівництва ТОВ «Арсенал-Центр», просив визнати недійсним договір про колективну матеріальну відповідальність від 14.04.2013 року, укладений між ТОВ «Арсенал-Центр» та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (т.1 а.с.227-229).

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Орди О.О. від 21 березня 2016 року вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Арсенал-Центр» про визнання договору недійсним об?єднано в одне провадження з позовом ТОВ «Арсенал-Центр») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення майнової шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Арсенал-Центр», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договору про недійсним (т.1 а.с.192-193).

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Орди О.О. від 25 квітня 2016 року задоволено заяву ОСОБА_2 про залишення його зустрічного позову без розгляду, зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ТОВ «Арсенал-Центр» про визнання договору недійсним залишено без розгляду (т.1 а.с. 267, 280).

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Орди О.О. від 07.07.2016 року клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 про витребування доказів задоволено, витребувано у ТОВ «Арсенал-Центр» оригінали відповідних документів (т.2 а.с.114-115).

25.07.2016 року від ТОВ «Арсенал-Центр» на виконання ухвали суду від 07.07.2016 року до суду надійшли витребувані судом матеріали (т.2 а.с.118-160).

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Орди О.О. від 25.07.2016 року клопотання представника ОСОБА_6 ОСОБА_5 про призначення відповідної експертизи задоволено, призначено в даній справі судово-почеркознавчу експертизу та зупинено провадження у справі до отримання висновку експертизи (т.2 а.с.163-164).

У листопаді 2016 року від судових експертів Таєвської А.В., Сукманової Т.О. Київського науково-дослідного інституту судових експертиз до суду надійшло повідомлення про неможливість надання висновку судово-почеркознавчої експертизи від 03.11.2016 № 12765/12766/16-32 (т.2 а.с.175-176).

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Орди О.О. від 01 грудня 2016 року відновлено провадження в даній справі та призначено судове засідання (т.2 а.с.179).

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Орди О.О. від 28.02.2017 року повторно заявлене представником ОСОБА_6 ОСОБА_5 клопотання про призначення відповідної експертизи задоволено, призначено в даній справі судово-почеркознавчу експертизу та зупинено провадження у справі до отримання висновку експертизи (т.2 а.с.190-191).

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Ковбеля М.М. від 20.03.2017 року прийнято до свого провадження дану цивільну справу (т.3 а.с. 7).

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Корнієнка С.В. від 08 травня 2018 року відновлено провадження в даній справі та призначено судове засідання (т.3 а.с.13).

У червня 2018 року від судових експертів Таєвської А. В. та Юрченко О. Б. Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло до суду надійшло повідомлення про неможливість надання висновку судово-почеркознавчої експертизи від 16.06.2018 №5291/17-32/5292/17-33 (т.3 а.с.23-24).

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Корнієнка С.В. від 17 жовтня 2018 року призначено в даній справі судово-почеркознавчу експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи (т.3 а.с.41-43).

Постановою Київського апеляційного суду від 21 січня 2019 року ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2018 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції з огляду на те, що призначення нової судово-почеркознавчої експертизи, з вирішенням тих самих питань, не передбачено нормами ЦПК України та не має процесуальної доцільності (т.3 а.с.77-78).

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М. від 21.05.2019 року прийнято до свого провадження дану справу (т.3 а.с.84-85).

У січні 2022 року від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз до суду надійшов Висновок експертів Таєвської А.В. та ОСОБА_7 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у даній справі від 13.01.2022 №7414/7415/20-32 (т.3 а.с.160-189).

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М. від 03 лютого 2022 року відновлено провадження в даній справі, призначено справу до підготовчого судового розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні (т.3 а.с.190-191).

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М. від 15 вересня 2022 року в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Смирнова М.В. про витребування доказів відмовлено (т.3. а.с. 240).

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М. від 15 вересня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті (т.3 а.с.241).

Представник ТОВ «Арсенал-Центр» адвокат Солдаткін О.С. подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без участі представника, завершити дослідження доказів, провести судові дебати без участі представника позивача (т.4 а.с.169-170).

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності представника відповідача, дослідити матеріали відповідно до переліку на аркушах 1 та 2 даної заяви, прийняти судові дебати викладені письмово, в задоволенні позову ТОВ «Арсенал-Центр» відмовити в повному обсязі, зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі (т.4 а.с.143-158).

У судових дебатах, викладених письмово представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 зазначав, що позиція відповідача - невизнання позову ТОВ «Арсенал-Центр» з таких підстав: недійсність договору про повну матеріальну відповідальність з підстав зазначених у зустрічному позові, що виключає задоволення первинного позову; невідповідність умов зберігання товарно-матеріальних цінностей на підприємстві позивача, зберігання їх поза капітальними будівлями, які не мають статусу об?єктів нерухомого майна; наявність кримінального провадження за фактом крадіжки, наслідки досудового розслідування у якому суду невідомі. Крім того, вважав, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт завдання йому матеріальної шкоди. За наведених підстав і обставин, вважав, що позовні вимоги позивача є безпідставними і не підтверджені належними доказами та розрахунками, в зв?язку з чим просив відмовити у задоволенні в повному обсязі (т.4 а.с.154-158).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з?ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги за первісним позовом і зустрічним позовом, об?єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в межах заявлених позовних вимог, враховуючи заяви, клопотання, пояснення, заперечення сторін у даній справі, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що згідно з наказом ТОВ Арсенал-Центр» № 112-к від 01 серпня 2005 року ОСОБА_1 прийнято на посаду комірника ТОВ Арсенал-Центр» (т.1 а.с.12-13).

Відповідно до наказу ТОВ Арсенал-Центр» №81-к від 14.06.2013 року ОСОБА_1 переведено на посаду завідувача складу Структурного підрозділу завод №2 (м. Васильків) (далі СПЗ-2) (т.1 а.с.14).

З посадової інструкції завідувача складу, затвердженої наказом позивача №238 від 14.05.2012 р. вбачається, що 17.06.2013 р. ОСОБА_1 з нею ознайомлена, про що в ній міститься підпис останньої (т.1 а.с.256-263).

За вказаною посадовою інструкцією трудовими обов?язками завідувача складом є приймання на зберігання, обробка, зберігання, відпуск матеріальних цінностей на складі, тощо.

17.06.2013 року ТОВ Арсенал-Центр» з однієї сторони, яке іменується як «Роботодавець» та ОСОБА_1 , яка обіймає посаду завідувача складу СПЗ-2 м. Васильків, яка іменується як «Працівник» з іншої сторони, уклали договір про повну матеріальну відповідальність працівника складського приміщення, що підтверджується Договором про повну матеріальну відповідальність працівника складського приміщення від 17.06.2013 року (далі Договір) (т.1 а.с. 244-246, т.2 а.с.120-121).

За умовами вказаного Договору Працівник приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення цілості всіх переданих йому під звіт Роботодавцем в установленому порядку товарно-матеріальних цінностей та коштів згідно з інвентаризаційним описом, а також за незабезпечення цілості тих товарно-матеріальних цінностей й коштів, що будуть передаватись йому під звіт Роботодавцем протягом усього строку дії цього Договору (п.1 Договору). У випадку виявлення недостачі переданих Працівнику під звіт товарно-матеріальних цінностей або коштів більше встановлених допустимих норм, знищення, пошкодження, зниження якості або псування з його вини товарно-матеріальних цінностей, він зобов?язується відшкодувати недостачу коштів за заподіяну шкоду відповідним товарно-матеріальним цінностям (п.3 Договору). Розмір заподіяної шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості товарно-матеріальних цінностей за вирахуванням зносу з установленими нормами (п.4 Договору). Відшкодування шкоди провадиться у судовому порядку на підставі ч.3 ст. 136 КЗпП України (п.7 Договору). Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами, дія цього Договору поширюється на весь час роботи Працівника за трудовим договором на ТОВ «Арсенал-Центр» (п.п.8,9 Договору).

Зі змісту вказаного Договору вбачається, що в ньому наявні підписи Сторін.

Згідно з Підпискою матеріально-відповідальної особи від 17.06.2013 р., що є Додатком до вказаного Договору ОСОБА_1 , працюючи завідуючою складом СПЗ-2 цією підпискою підтвердила, що вона ознайомлена з правилами роботи та зобов?язалась у повному обсязі виконувати всі встановлені правила щодо прийому, збереження та видачі товарно-матеріальних цінностей та коштів, а також дотримуватись подання звітності, про що в ній міститься її підпис (т.1 а.с. 246).

Відповідно до копій наказів ТОВ «Арсенал-Центр» від 06 червня 2014 року №75 та від 20 червня 2014 року №85 (далі накази) створено комісії для проведення інвентаризації цінностей і розрахунків на складі філії м. Васильків. (т.1 а.с.40, 71).

Відповідно до копій Актів невідповідності МЦ згідно з інвентаризації на складі «Готова продукція» м. Васильків від 07 червня 2014 року за період з 07.06.2014 по 07.06.2014 р. та від 23 червня 2014 року за період з 21.06.2014 по 23.06.2014 р., за результатами проведеної комісіями інвентаризації цінностей, за участі завідувача складом ОСОБА_1 , виявлено нестачу матеріальних цінностей в кількості 24 619 одиниць на суму 63 912,62 грн та 135 405 одиниць на суму 83 232,06 грн, при визначенні якої були використані документи первинного бухгалтерського обліку (т.1 а.с.46-48, а.с.71-74, т.1 а.с. 53-70).

Зі змісту вказаних Актів вбачається, що під час інвентаризації комісії перевірили кількість матеріальних цінностей перелічених в описах, які були передані ОСОБА_1 на зберігання роботодавцем. При цьому, ОСОБА_1 не мала жодних претензій до інвентаризаційних комісій щодо фактичної кількості матеріальних цінностей, указаних в актах інвентаризації, виявленої недостачі в розмірі 63 912,62 грн та в розмірі 83 232,06 грн, та погодилась з тим, що цінності, перелічені в описі, знаходяться на її відповідальному зберіганні, про що в Актах містяться її підписи.

Доказів які б підтверджували, що недостача виникла внаслідок неправомірних (злочинних) дій інших осіб ОСОБА_1 суду не надала, і матеріали справи таких доказів не містять.

25.06.2014 року, на підставі заяви представника ТОВ «Арсенал-Центр» про те, що під час проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей на філії товариства СПЗ№2 в м. Васильків було виявлено недостачу товару на загальну суму близько 200 000 грн, до ЄРДР за даним фактом внесено відомості, за правовою кваліфікацією - ч.1 ст. 191 КК України 2001, кримінальне провадження №0000715, розпочато досудове розслідування, що підтверджується копією Витягу з кримінального провадження (т.1 а.с.75).

Згідно з листом Васильківської міжрайонної прокуратури Київської області від 14.12.2015 року №750-15-7568 у кримінальному провадженні №0000715 проводиться досудове розслідування (т.1а.с.139).

Інших даних щодо кримінального провадження №0000715 суду не надано.

На підтвердження факту отримання ОСОБА_1 матеріальних цінностей ТОВ «Арсенал-Центр» на виконання ухвали суду від 07.07.2016 року надано прибуткові ордери та накладні (видаткові накладні) за період з 15.07.2013 р. по 13.06.2014 р. (т.2 а.с.122-160).

Зазначені прибуткові ордери, накладні (видаткові накладні) та Договір про повну матеріальну відповідальність працівника складського приміщення від 17.06.2013 року були предметом дослідження судово-почеркознавчої експертизи, проведення якої доручено судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз згідно з ухвалою суду від 17 жовтня 2018 року.

Відповідно до Висновку експертів Таєвської А.В. та Білоус І.В. Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 13.01.2022 №7414/7415/20-32 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи, підпис від імені ОСОБА_1 у графі «Працівник» у договорі про повну матеріальну відповідальність працівника складського приміщення від 17.06.2013, виконаний ОСОБА_1 . Підписи від ОСОБА_1 у прибуткових ордерах: №731275 від17.03.2014, №735137 від 31.03.2014, № 743067 від 23.04.2014, №752009 від 23.05.2014, №754872 від 28.05.2014, № 754660 від 29.05.2014, №759411 від 10.06.2014 та видаткових накладних: ТЦ-00146 від 17.03.2014, №830030188 від 23.04.2014 виконані ОСОБА_1 . У накладній №000058 від 15.07.2013 у рядку «Отримала» підпис виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою. В інших прибуткових ордерах та видаткових накладних встановити чи виконані підписи від імені ОСОБА_1 або іншою (іншими) особами, не виявилось можливим (т.3 а.с.162-149).

В процесі розгляду справи були допитані свідки.

Свідок ОСОБА_8 зазначав, що дізнавшись після спілкування з начальником складу ТОВ «Арсенал-Центр» який звільнявся, що ніякої охорони, сигналізації він зрозумів, що вся недостача або інші проблеми будуть на ньому, тому він відмовився від посади завідувача складу, через рік він влаштувався на виробництво «Арсенал-Центр» де працювала ОСОБА_1 , навколо складу камер відео спостереження не було, за в?їздом транспорту на склад спостерігав охоронець охоронної структури, при цьому був не один склад, в одному складі були ворота на іншу сторону, проте чи були вони робочі він не знає. З приводу належних умов зберігання товару з власником товариства неодноразово спілкувалися, але письмово не звертались, товар зі складу фізично винести не можливо, для цього потрібен транспорт, для того щоб винести матеріали потрібна спільна змова робітників, так як товар знаходиться в різних місцях. З посадовою інструкцією він був ознайомлений (т.4 а.с.72).

Свідок ОСОБА_9 вказував, що з 2011 до 2015 року працювала на ТОВ «Арсенал-Центр», останні місяці працювала начальником з виробництва, з посадовою інструкцією вона була ознайомлена. Одного разу виявили недостачу матеріальних цінностей під час інвентаризації, за приміщення відповідала ОСОБА_1 , в неї було 2 чи 3 підлеглих на той час, мною випадково було надано в роботу 2 листи металу, їх обробили і вони стояли на складі, і їх погрузили в машину, виявилось, що їх дали в роботу 2 рази, а списали 1 раз. Приміщення складу є досить міцною будівлею, камери не працювали про що вона начальниці наголошувала, проте остання не реагувала. Щодо організації оформлення та вивезення товару, то оформлення товару здійснювалось в бухгалтерії, після отримання товару на виїзді здійснювалась перевірка документів охоронником, про що останній ставив печатку. Зазначала, що за час роботи в ТОВ «Арсенал-Центр» вона була відповідальною за метал та контролювала процес по металу, умови зберігання були належні, недостачі не було. При ОСОБА_1 випадків недостачі при інвентаризації не було, вирішувалось через пересорт товару (т.4 а.с.81-87).

Згідно зі статтею 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

Відповідно до статті 131 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого їм майна. Працівники зобов`язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді.

Пунктом першим статті 134 КЗпП України визначено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Відповідно до статті 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Перелік таких посад і робіт затверджено постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР по праці і соціальних питаннях, Секретаріату Всесоюзної центральної ради Професійних Спілок від 28.12.1977 р. № 447/24.

Згідно Переліку посад і робіт, що заміщаються або виконуються працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування у процесі виробництва (Додаток №1 до постанови Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦРПС від 28 грудня 1977 р. №447/24 (зі змінами та доповненнями, внесеними постановою Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦРПС від 14 вересня 1981 року №259/16-59), роботи з приймання на зберігання, обробки, зберігання, відпуску матеріальних цінностей на складах, базах (нафтобазах), автозаправних станціях включено до цього переліку, що є підставою для укладення з працівником, який їх виконує, письмового договору про повну матеріальну відповідальність.

Відповідно до частини першої статті 135-3 КЗпП України розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами.

Статтею 138 КЗпП України встановлено, що для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Пленум Верховного Суду України у п.п. 8, 12 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29 грудня 1992 р. № 14 роз`яснив, що розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей (п. 1 ст. 134 КЗпП), суд зобов`язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зі ст. 135-1 КЗпП може бути укладено такий договір, та чи був він укладений. За відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладено лише обмежену матеріальну відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 , працюючи завідувачем складу Структурного підрозділу завод №2 (м. Васильків) (далі СПЗ-2), виконувала роботу, пов?язану зі зберіганням переданих їй товарно-матеріальних цінностей. Відповідач належить до категорії працівників, з якими може бути укладений договір про повну матеріальну відповідальність.

Як зазначено у п.3 Договору про повну індивідуальну відповідальність працівника складського приміщення від 17.06.2013 р., укладеного між сторонами, у випадку виявлення недостачі переданих працівнику під звіт товарно-матеріальних цінностей або коштів більше встановлених допустимих норм, знищення, пошкодження, зниження якості або псування з його вини товарно-матеріальних цінностей, він зобов`язується відшкодувати недостачу товарно-матеріальних цінностей, коштів та заподіяну шкоду відповідним товарно-матеріальним цінностям.

Із змісту актів інвентаризації на складі «Готова продукція» м. Васильків від 07 червня 2014 року та від 23 червня 2014 року вбачається, що вона була проведена комісіями, за участі завідувача складом ОСОБА_1 , за результатами якої виявлено нестачу товарно-матеріальних цінностей в кількості 24 619,00 одиниць на суму 63 912,62 грн та 135 405,00 одиниць на суму 83 232,06 грн.

Під час проведення інвентаризації комісії перевірили кількість товарно-матеріальних цінностей, що були передані ОСОБА_1 на зберігання її роботодавцем, при визначенні якої були використані документи первинного бухгалтерського обліку. При цьому, ОСОБА_1 не мала жодних претензій до інвентаризаційної комісії щодо фактичної кількості матеріальних цінностей, указаних в акті інвентаризації, та виявленої недостачі.

Таким чином, ОСОБА_1 фактично визнала факт наявності недостачі товарно-матеріальних цінностей в кількості 24 619,00 одиниць на суму 63 912,62 грн та 135 405,00 одиниць на суму 83 232,06 грн на складі «Готова продукція» м. Васильків, що підтверджується актами інвентаризації від 07 червня 2014 року та від 23 червня 2014 року.

Крім того, з вказаних актів інвентаризації вбачається, що ОСОБА_1 погодилася з тим, що цінності, які перелічені в описі в актах знаходяться на її відповідальному зберіганні, оскільки жодних претензій до інвентаризаційної комісії з даного питання не мала, в зв?язку з чим суд не бере до уваги встановлені у Висновку судової почеркознавчої експертизи від 13.01.2022 №7414/7415/20-32 обставини про те, що в накладній №000058 від 15.07.2013 у рядку «Отримала» підпис виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою, оскільки остання визнала факт перебування в неї на зберіганні товарно-матеріальних цінностей за вказаною накладною.

Отже, встановивши, що наявність матеріальної шкоди у даному випадку позивач довів фактом наявності недостачі товарно-матеріальних цінностей, що були передані ОСОБА_1 , як матеріально відповідальній особі, у зв?язку з виконанням нею трудових обов?язків та відповідач визнала наявність недостачі на складі «Готова продукція» м. Васильків, за збереження майна на якому вона несла повну матеріальну відповідальність, що підтверджується актами інвентаризації від 07 червня 2014 року та від 23 червня 2014 року, згідно з якими виявлено недостачу в розмірі 63 912,62 грн та в розмірі 83 232,06 грн з якою вона погодилася, та підписаним працівником договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, тому саме на відповідача, а не на позивача, покладено обов?язок довести, що недостача виникла не з його вини, проте, відповідач вказаних обставин у супереч вимогам статей 12, 81 ЦПК України не довела, жодних доказів, які б підтверджували, що недостача виникла внаслідок неправомірних (злочинних) дій інших осіб не надала, виходячи з вищенаведених норм матеріального права, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Арсенал-Центр» матеріальної шкоди в розмірі 147 144,68 грн (63 912,62 грн + 83 232,06 грн =147 144,68грн).

Що стосується зустрічного позову ОСОБА_1 до ТОВ «Арсенал-Центр» про визнання недійсним договору про повну матеріальну відповідальність працівника складського приміщення від 17.06.2013 року, суд виходить з наступного.

Як встановлено судом, і підтверджується матеріалами справи ОСОБА_1 , працюючи завідувачем складу Структурного підрозділу завод №2 (м. Васильків) виконувала роботу, пов?язану зі зберіганням переданих їй товарно-матеріальних цінностей.

З посадовою інструкцією завідувача складу 17.06.2013 р. ОСОБА_1 ознайомлена, про що в ній міститься підпис останньої (т.1 а.с.256-263).

Таким чином, відповідач відноситься до категорії працівників, з якими згідно зі ст.135-1 КЗпП України, може бути укладено договір про повну матеріальну відповідальність.

З огляду на те, що ОСОБА_1 мала право укладати договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, і такий договір між позивачем та відповідачем укладено 17.06.2013 р., отже правові підстави для визнання його недійсним відсутні.

Доводи представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 про те, що в посадовій інструкції завідуючого складом регіонального структурного підрозділу (виробничого філіалу) від 15.05.2012 року, що введений в дію наказом №238, на думку представника, вказано її строк в один рік, тобто до 15.05.2013 року та, що посадова інструкція не діяла на момент переведення ОСОБА_1 на посаду завідуючого складом є безпідставними, оскільки зміст вказаної посадової інструкції не містить такого строку її дії.

Аргументи про те, що трудова функція ОСОБА_1 не була визначена жодною діючою посадовою інструкцією також є безпідставними, оскільки спростовуються встановленими, на підставі належних та допустимих доказів, обставин справи.

За встановлених судом обставин, виходячи з вищезазначених норм матеріального права, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про повну матеріальну відповідальність працівника складського приміщення від 17.06.2013 року, відсутні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, понесених у зв`язку із судовим розглядом (ст. 264 ЦПК України).

Розподіл судових витрат між сторонами здійснюється відповідно до ст. 141 ЦПК України.

У зв?язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Понесення позивачем витрат по сплаті судового збору в розмірі 1471,44 грн підтверджується платіжним дорученням №002340 від 21 травня 2015 року (т.1а.с.7).

Таким чином, з ОСОБА_10 на користь ТОВ «Арсенал-Центр» підлягають стягненню витрати понесені по оплаті судового збору в розмірі 1471,44 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 130, 131, 134, 135-1, 135-3, 138 КЗпП України,статтями 12, 13, 76-79, 81, 82, 44, 141, 247, 258, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Центр» до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Феміда груп 95», про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути зОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Центр» матеріальну шкоду в розмірі 147 144,68 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Центр» витрати понесені по оплаті судового збору в розмірі 1471,44 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Центр» про визнання договору недійсним - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Центр», , адреса: 03067, м. Київ, пров. Чугуївський, 21.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Текст рішення виготовлено 11.06.2024 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко