Справа № 510/732/23
Провадження № 2/510/388/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 березня 2024 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - Бошков І.Д.,

за участю секретаря - Березенко С.П.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання, які призначалися, будучи належним чином сповіщений, не з`явився, про причини неявки суд не сповістив.

Позивач у судове засідання також не з`явилась, від неї надійшла заява із якої вбачається, що вона на задоволенні позову наполягає, просила розглянути справи у її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення суду.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

У зв`язку із цими обставинами та керуючись ч.1ст.280 ЦПК України, суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Ухвалою суду від 03.10.2023 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовчий розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 18.12.2023 р. закрито підготовче провадження у справі та призначена справа до судового розгляду по суті.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач просить стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з відповідача ОСОБА_2 , який є батьком дитини, та з яким перебувала у зареєстрованому шлюбі. На підставі рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 22.12.2021 р. шлюб між сторонами був розірваний.

Позивач, зазначила в позові, що сторони будь-яких стосунків не підтримують, на теперішній час фактично мешкають окремо. Відповідач матеріально дитину не забезпечує, хоча згідно із законом, як батько, зобов`язаний це робити. На даний час дитина знаходиться на утриманні позивача, мешкає разом із нею. Відповідач не працює, працездатний та має можливість сплачувати аліменти. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання своєї дитини не надає, тим самим обмежуючи можливість повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дитини, розвиток творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дитини, розвитку її обдарувань. Таким чином, неповнолітня дитина потребує матеріальної допомоги від відповідача, яку позивач і просить стягнути на утримання сина ОСОБА_3 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до 30.07.2026 року, тобто до досягнення сином Єгором, повноліття.

Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує:

стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних

чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Даний обов`язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків.

Оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачу на утримання їх сумісної дитини не надається, відповідач є працездатною особою, аліменти з його заробітку за виконавчими документами не утримаються, домовленість про способи надання утримання на дитину між сторонами не досягнута, таким чином суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін і інтереси неповнолітньої дитини, задовольняє позовні вимоги позивача частково 1/4 частини заробітку (доходів).

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.05.2023 року і до 30.07.2026 року, тобто до досягнення сином Єгором повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 1073,60 грн. судового збору в доход держави.

Згідно із ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду, а також в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя І.Д. Бошков