Провадження № 2/522/2118/24
У Х В А Л А

04 квітня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Суворова О.В., розглянувши клопотання представника позивача адв. ОСОБА_1 про проведення судових засідань в режимі відеоконференції по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси 05.12.2023 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

03.04.2024 року через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача адв. Федяєва С.В. про проведення судових засідань в режимі відеоконференції, яка передана судді 04.04.2024 року.

За приписами частини 7 статті 11 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

На підставі ч. 8 ст. 212 ЦПК України у клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в обов`язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за п`ять днів до відповідного судового засідання.

З огляду на зазначені положення чинного законодавства, необхідність проведення судового засідання у режимі відеоконференції визначається судом, що розглядає цивільну справу.

При цьому, виключний перелік випадків, у яких суд може постановити ухвалу про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, законом не визначений, в зв`язку з чим необхідність проведення судового засідання в режимі відеоконференції визначається у кожному окремому випадку, з урахуванням обставин справи, її складності та потреби у наданні пояснень учасників справи, які за станом здоров`я чи з інших незалежних від цих осіб причин не можуть бути присутніми у засіданні суду, а їх участь є обов`язковою.

Призначення судового засідання у режимі відеоконференції має здійснюватися у виключних випадках, коли за об`єктивних причин учасник судового процесу позбавлений можливості брати участь у засіданні, а його участь є необхідною для встановлення всіх обставин справи.

На переконання суду, наразі відсутні підстави для проведення судового засідання в режимі відеоконференції, враховуючи не наведення обставин обов`язкової присутності представника заявника в судовому засіданні.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Своєрідним механізмом, який дозволяє розуміти, тлумачити та застосовувати Конвенцію є практика Європейського суду з прав людини (далі - Суд), яку він викладає у своїх рішеннях.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Тому, відмова у проведенні судових засідань в режимі відеоконференції не є порушенням права на доступ до суду, з урахуванням вищевикладеного.

Згідно ч. 2 ст. 212 ЦПК України, учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Як вбачається із заяви, її було подано 03.04.2024 року вх№27822/24, отримано суддею 04.04.2024 року в день призначеного судового засідання 04.04.2024 року о 12:20 год.

Всі подальші судові засідання проводити в режимі відеоконференції за участю представника позивача адв. Федяєва С.В.

За таких обставин, враховуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку, про те, що дане клопотання про участь в судовому засіданні 04.04.2024 року о 12-20 год. в режимі відеоконференції задоволенню не підлягає, а всі подальші судові засідання вважає за необхідне проводити в режимі відеоконференції за участю представника позивача адв. Федяєва С.В.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 43, 49, 120, 212, 258-260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання позивача адв. ОСОБА_1 про проведення судового засідання 04.04.2024 року о 12-20 год. в режимі відеоконференції - відмовити.

Всі подальші судові засідання проводити в режимі відеоконференції за участю представника позивача адв. Федяєва С.В. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Суддя О.В.Суворова