Провадження № 6/127/526/23
У Х В А Л А

Іменем України

17 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бойко В.М.,

при секретарі Поперечної А.О.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Вінниці заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , за участі заінтересованих осіб ОСОБА_3 , Першого відділу державної виконавчої служби у м.Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного овариства «Дельта банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним догоровом,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , за участі заінтересованих осіб ОСОБА_3 , Першого відділу державної виконавчої служби у м.Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного овариства «Дельта банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним догоровом.

Заява мотивована тим, що 23.11.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області було ухвалено рішення у цивільній справі №127/20863/15-ц, яким позов ПАТ «Дельта банк» було задоволено і стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь АТ «Дельта банк» заборгованість у розмірі 374 556,15 грн. 26.01.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області було видано виконавчий лист №127/20863/15-ц, який був пред`ялений до примусового виконання. У подальшому, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2022 року було замінено сторону стягувача ПАТ «Дельта банк» на його правонаступника ОСОБА_3 . 12.12.2020 року ОСОБА_1 було повністю виконано всі боргові зобов`язання перед стягувачем ОСОБА_3 . Враховуючи добровільне виконання в повному обсязі ОСОБА_1 рішення суду, заявник вважає, що грошові зобов`язання перед ОСОБА_3 припиненні. За таких обствин заявник просив суд визнати виконавчий лист №127/20863/15-ц, виданий 20.01.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області таким, що не підлягає виконанню.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Від ОСОБА_2 на адресу суду надійшла заява про розгляд заяви у його відсутність, заяву підтримав, просив задовольнити.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 та державний виконавець в судове засідання не з`явилися з невідомих для суду причин. Від ОСОБА_5 на адресу суду надійшла заява про розгляд заяви у його відсутність, не заперечував щодо її задоволення.

Неявка осіб в судове засідання не є перешкодою для розгляду цієї заяви (ч. 3 ст. 432 ЦПК України).

Дослідивши матеріали цивільної справи №127/20863/15-ц, матеріали заяви, матеріали виконавчого провадження №56883818, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, 23.11.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області було ухвалено заочне рішення у цивільній справі №127/20863/15-ц, яким позов ПАТ «Дельта банк» було задоволено і стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь АТ «Дельта банк» заборгованість у розмірі 374 556,15 грн. (а.с.56-57).

26.01.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області було видано виконавчий лист №127/20863/15-ц (а.с.61).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2022 року було замінено сторону стягувача з ПАТ «Дельта банк» на його правонаступника ОСОБА_3 у виконавчих листах №127/20863/15-ц (а.с.96-97).

З розписки від 12.12.2022 року вбачається, що ОСОБА_3 надав розписку ОСОБА_1 в тому, що станом на 12.12.2022 року заборгованість перед ним за Договором відступлення права вимоги №26-04/19/5 від 26.04.2019 року, за Кредитним договором №014/035-23/50025 від 15.02.2007 року, Договором іпотеки б/н від 15.02.2007 року погашена. ОСОБА_3 ніяких фінансових претензій до ОСОБА_1 не має. (а.с.131).

З розписки від 12.04.2024 року вбачається, що ОСОБА_3 надав розписку ОСОБА_4 в тому, що станом на 02.04.2024 року заборгованість перед ним за Договором відступлення права вимоги №26-04/19/5 від 26.04.2019 року, за Кредитним договором №014/035-23/50025 від 15.02.2007 року, Договором іпотеки б/н від 15.02.2007 року погашена. ОСОБА_3 ніяких фінансових претензій до ОСОБА_4 не має. (а.с.141).

З досліджених в судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження №56883818 вбачається, що постановою головного державного виконавця Першого відділу ДВС у м.Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Заверухою Ж.А. від 02.11.2023 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №127/20863/15-ц від 26.01.2016 року про стянення боргу у сумі 374 556,15 грн.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

За положеннями статей 1 та 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенство права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Відповідно до ч. 1ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з частиною другою статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

На суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Тобто, однією із матеріальних підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про відсутність у боржника обов`язку повністю або частково виконати зобов`язання у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, або у зв`язку з прощенням боргу.

Обґрунтовуючи свої вимоги заявниця посилається на те, що іншим боржниками ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було здійснено добровільне повне погашення заборгованості за Договором відступлення права вимоги №26-04/19/5 від 26.04.2019 року, за Кредитним договором №014/035-23/50025 від 15.02.2007 року, Договором іпотеки б/н від 15.02.2007 року. Виконавче провадження про стягнення заборгованості закінчене.

Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Встановлення судом вказаних обставин є підставою для визнання виконавчого листа №127/20863/15-ц виданого 26.01.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 боргу у сумі 374 556,15 грн., таким, що не підлягає виконанню, тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 259-261, 432 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , за участі заінтересованих осіб ОСОБА_3 , Першого відділу державної виконавчої служби у м.Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного овариства «Дельта банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним догоровом задовольнити.

Визнати виконавчий лист №127/20863/15-ц, виданий 26.01.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області за судовим рішенням від 23.11.2015 року у справі №127/20863/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 боргу у сумі 374 556,15 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: