Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/3027/24
Провадження №: 2/332/1838/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 червня 2024 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Завіновської А.П., при секретарі судового засідання Мовчан К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

встановила:

21.05.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, в обґрунтування якого зазначав наступне.

З 09.08.2014 року по 01.11.2023 року він працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» у цеху № НОМЕР_1 на посаді охоронника.

За період з жовтня 2022 року по 07 листопада 2023 року йому не виплачувалась заробітна плата, внаслідок чого утворилась заборгованість на загальну суму 71 857 грн. 65 коп.

В день звільнення, в порушення вимог законодавства про працю, відповідач, не провів з ним повний розрахунок та не виплатив заборгованість по заробітній платі.

У зв`язку з цим, він був змушений звернутись до суду, а тому просить стягнути з відповідача нараховану, але невиплачену заробітну плату в розмірі 71 857 грн. 65 коп.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24.05.2024 року у вказаній справі було відкрито провадження та її призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 10 год. 00 хв. 11.06.2024 року. В подальшому розгляд справи було відкладено на 12 год. 30 хв. 25.06.2024 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи за наявності для цього правових підстав.

Представник відповідача, будучи повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Відзив не подав.

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211, ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності учасників справи, на підставі наявних матеріалів, та за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче визначеної законом. Право на своєчасне отримання винагороди за працю захищається законом.

Згідно зі ст. 94 КЗпП та ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

За змістом ст. 116 КЗпП, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати (ч. 1). У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму (ч. 2).

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 працював на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» на посаді охоронника, що підтверджується витягом із трудової книжки (а.с. 3).

З довідки № 11-5/34-180 від 07.11.2023 року, наданої ТОВ «ЗТМК» вбачається, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість по заробітній платі: за жовтень 2022 року - 4408, 35 грн, листопад 2022 року - 6479, 03 грн, грудень 2022 року - 6858, 87 грн, березень 2023 року - 3820, 04 грн, квітень 2023 року - 8318, 13 грн, травень 2023 - року 7262, 87 грн, липень 2023 року 7427, 98 грн, серпень 2023 року 6281, 44 грн, вересень 2023 року 6700, 84 грн, жовтень 2023 року 5452, 51 грн, листопад 2023 року 8847, 59 грн, а всього на загальну суму 71 857, 65 грн. (а.с. 4).

Таким чином, наданими належними письмовими доказами встановлений факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем по виплаті заробітної плати на суму 71 857, 65 грн., а отже позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (адреса місцязнаходження: м. Запоріжжя, вул.Теплична, 18, ) на користь ОСОБА_1 заборгованість з заробітної плати в розмірі 71 857, 65 грн.

Допустити негайне виконання рішення в межах місячної суми стягнення за жовтень 2022 року в розмірі 4 408, 35 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (адреса місцязнаходження: м. Запоріжжя, вул. Теплична, 18, ) на користь держави судовий збір в розмірі 1 211, 20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, - Заводським районним судом м. Запоріжжя, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції, - Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи: http://court.gov.ua/fair.

Повний текст судового рішення складено 25 червня 2024 року.

Суддя: А.П. Завіновська