Номер провадження: 22-ц/813/4552/24
Справа № 521/1707/24
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І.А.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит Капітал», Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса),

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2024 року у складі судді Бобуйок І.А.,

встановив:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

В обґрунтування свої скарги зазначила, що заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29.11.2011 позов ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит» в особі Філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси і Кредит» задоволено в повному обсязі. На підставі виконавчого листа виданого Малиновським районним судом м. Одеси було відкрито виконавче провадження по примусовому стягненню визначеної судом заборгованості. В рамках виконавчого провадження № НОМЕР_3 постановою державного виконавця Першого Малиновського ВДВС ОМУЮ від 05.03.2014 накладено арешт на усе майно, яке належало ОСОБА_1 . В подальшому ідентичні арешти було накладено постанови державних виконавців в рамках виконавчих проваджень НОМЕР_1 від 28.05.2015, НОМЕР_4 від 06.10.2016 та НОМЕР_2 від 02.10.2012. Для з`ясування актуальної інформації стосовно зазначених виконавчих проваджень на адресу ДВС були надіслані адвокатські запити, у відповідь на яких було зазначено, що усі виконавчі провадження по яким запитувалась інформація завершені або знищені, а також відносно боржниці ОСОБА_1 не перебувають відкритих виконавчих проваджень.

Враховуючи зазначені обставини, 31.01.2024 ОСОБА_1 звернулась до начальника Першого Малиновського ДВС у м. Одеса з заявою про зняття арешту з майна ОСОБА_1 , однак станом на подання скарги, відповідь не надходила, а тому просить скасувати арешти майна, які накладені на підставі постанов державних виконавців про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження у виконавчих провадженнях НОМЕР_3, НОМЕР_1 від 28.05.2015, НОМЕР_4 від 06.10.2016 та НОМЕР_2 від 02.10.2012.

Ухвалою Малиновського районного суду від 08 лютого 2024 року, цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, у березні 2024 року через засоби електронного зв`язку, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначила, що дійсно про наявність закритих виконавчих проваджень, в рамках яких було накладено арешт, їй стало відомо з відповіді Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16.03.2023 за №22895, враховуючи це не можна говорити на цьому етапі про порушення прав скаржниці, оскільки скаржниця не знає з яких підстав після закриття виконавчих проваджень не знято арешти з майна, а також чи є активні виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 .

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від сторін не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання, призначене на 06.06.2024 сторони не з`явився, хоча були повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Заяв або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направили.

Від Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 28.05.2024 на електрону пошту апеляційного суду надійшов лист, у якому відділ державної виконавчої служби просить суд справу розглянути без їх участі.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на наступне.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця без розгляду, суд першої інстанції на підставі ст.ст. 126, 449 ЦПК України, п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виходив з того, що ОСОБА_1 подано скаргу із пропуском строку на оскарження, який сплив 03.04.2023.

Проте апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до положень частини 1статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За правилами частини 1, 2 статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

В той же час ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 439/1493/15-ц (провадження № 61-7804св19) зроблено висновок щодо застосування статті 449 ЦПК України. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав процесуальний закон не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому, судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому, заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що 07.02.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Одеса, у якій просила скасувати арешти на все майно, що належить їй, які накладені на підставі постанов державних виконавців Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Одеса про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчих провадженнях НОМЕР_3, НОМЕР_1 від 28.05.2015, НОМЕР_4 від 06.10.2016 та НОМЕР_2 від 02.10.2012.

При цьому, щодо дотримання строку на оскарження бездіяльності державного виконавця, ОСОБА_1 посилалася на те, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.03.2023 в рамках виконавчого провадження НОМЕР_3 постановою державного виконавця Першого Малиновського ВДВС ОМУЮ від 05.03.2014 накладено арешт на усе майно, яке належить їй.

В подальшому, ідентичні арешти на усе майно ОСОБА_1 було накладено постановами державних виконавців Першого Малиновського ВДВС ОМУЮ також в виконавчих проваджень НОМЕР_1 від 28.05.2015, НОМЕР_4 від 06.10.2016 та НОМЕР_2 від 02.10.2012.

Також ОСОБА_1 зазначено, що для з`ясування актуальної інформації стосовно зазначених виконавчих проваджень 15.03.2023 на адресу Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направлено адвокатський запит.

20.03.2023 у відповідь на адвокатський запит надійшов лист від 16.03.2023 за №22895, у якому, поміж іншого, зазначено, що усі виконавчі провадження, по яким запитувалась інформація завершені та знищені, однак у вказаних виконавчих провадженнях не були сплачені виконавчий збір та витрати виконавчого провадження.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 23.03.2023 представником ОСОБА_1 на адресу Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було направлено ще один адвокатський запит.

28.03.2023 у відповідь на адвокатський запит надійшов лист від 24.03.2023 за №25251, у якому зазначено, що станом на 24.03.2023 на примусовому виконані у Першому Малиновському відділі державної виконавчої служби у м.Одесі не перебувають відкриті виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_1 .

У доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, шо дійсно про наявність закритих виконавчих проваджень, в рамках яких на її майно було накладено арешт, їй стало відомо з відповіді Першого Малиновського в державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.03.2023 за №22895, однак, на цьому етапі вона ще не знала про порушення своїх прав, оскільки по-перше вона не знала, з яких підстав після закриття виконавчих проваджень не знято арешти, а також активні виконавчі провадження відносно неї, а по-друге, вона не зверталась до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із відповідною заявою про зняття арешту.

Згідно із Листом Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення цивільній справі" не завжди державний виконавець здійснює передбачену відповідним дію або приймає постанову у виконавчому провадженні у визначений строк. У такому разі слід керуватися тим, чи зазначений в законі строк здійснення певної дії державним виконавцем, чи ні.

Якщо ж обов`язок державного виконавця здійснити певну дію прямо передбачено законом, але строки її вчинення не зазначені (наприклад, ЗУ "Про виконавче провадження" не передбачено строк на розгляд заяви про зняття арешту), то бездіяльність державного виконавця може оскаржена в будь-який час, коли особа прийде до висновку, що ця бездіяльність порушує її чи свободи, оскільки правопорушення є триваючим.

Таким чином, про бездіяльність державного виконавця у даному конкретному випадку можна говорити лише у разі відсутності належної реакції на заяву про зняття арешту.

Так, матеріалами справи встановлено, що 31.01.2024 ОСОБА_1 направила на офіційну електрону адресу Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі заяву про скасування арешту з її майна, що підтверджується роздруківкою із електронної пошти gmail. Отже, така дата може свідчити про можливе порушення прав ОСОБА_1 , однак такі обставини не перевірені судом першої інстанції.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про звернення ОСОБА_1 із зазначеною скаргою поза межами процесуального строку, передбаченого частиною 1 статті 449 ЦПК України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи викладене, ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2024 року підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26.06.2024

Головуючий Є.С. Сєвєрова

Судді: Л.М. Вадовська

О.С. Комлева