_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 495/5081/20
Провадження № 2/947/6117/24
УХВАЛА

про призначення додаткової судової технічної (фізико-хімічної) експертизи

24.12.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Куриленко О.М.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Меняйліка О.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання відповідача ОСОБА_2 про призначення додаткової судової технічної (фізико-хімічної) експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 борг за договором позики в сумі 70000 доларів США.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2022 року позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 борг за договором позики від 17 квітня 2016 року у сумі 70000 доларів США та судові витрати; у задоволенні вимог до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2022 року залишено без змін.

Додатковою постановою Одеського апеляційного суду від 03 травня 2023 року розподілені витрати на професійну правничу допомогу.

Постановою Верховного Суду від 02 серпня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково; рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 про стягнення боргу скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Коваленко О.Б. від 24 серпня 2023 року справу прийнято до провадження на призначено підготовче судове засідання.

11 вересня 2023 року ОСОБА_2 подано відзив на позов, до якого додано клопотання про призначення судової фізико-хімічної експертизи розписки, що датована 17 квітня 2016 року, на предмет давності складання і підписання розписки та визначення дійсного періоду часу її складання та підписання.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25 січня 2024 року клопотання про призначення судової фізико-хімічної експертизи розписки задоволено, проведення експертизи доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 19.09.2024 року ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 січня 2024 року про призначення експертизи в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Матеріали справи повернуті до Київського районного суду м. Одеси 22 жовтня 2024 року.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2024 року, справу передано судді Куриленко О.М.

Ухвалою суду від 24.10.2024 року прийнято до провадження цивільну справу; призначено підготовче судове засідання на 28.11.2024 року о 14 год. 00 хв.

17.12.2024 року до канцелярії суду від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про призначення додаткової судової технічної (фізико-хімічної) експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

В обґрунтування клопотання зазначав, що для встановлення фактичних обставин у справі та належного застосування до спірних правовідносин ст.1281 ЦК України, тобто, для встановлення наявності у кредитора права звертатися за стягненням боргу до інших спадкоємців, суттєве значення має встановлення реального часу виготовлення ОСОБА_4 боргового документу. Вимоги ОСОБА_3 про солідарне стягнення боргу з спадкоємців ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтовані тим, що він 17 квітня 2016 року надав у борг ОСОБА_4 , яка діяла від імені чоловіка ОСОБА_7 на підставі довіреності від 21.08.2011 р. (зі строком дії до 31.08.2016 р.), грошові кошти у розмірі 70000 доларів США. Як слідує зі змісту розписки, датованої 17.04.2016 р., ОСОБА_4 діяла на підставі довіреності на загальне представництво, виданої її чоловіком 31.08.2011 р., зі строком дії 31.08.2016 р. Чоловік ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_7 за життя не надавав згоди на отримання коштів у борг від ОСОБА_3 , не був обізнаний про отримання ОСОБА_4 грошей. Під час оформлення спадщини в осені 2018 року на запитання приватного нотаріуса ОМНО Щукіної Л.С. до спадкоємців про відомі борги померлого спадкоємці, в тому числі ОСОБА_4 , відповіли негативно. Про існування розписки спадкоємцям (крім ОСОБА_4 ) стало відомо після звернення ОСОБА_8 у серпні 2020 року до суду. Тобто, розписка «виникла» після оголошення заповіту, за яким ОСОБА_4 була виключена з кола спадкоємців на житловий будинок за АДРЕСА_1 , після недосягнення домовленості між спадкоємцями, після отримання всіма спадкоємцями 05.02.2019 р. свідоцтв про право на спадщину (за якими ОСОБА_4 отримала лише незначну обов`язку частку). При тому що будинок ОСОБА_8 розташований навпроти будинку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 був присутнім під час прощання на похованні. Зазначає, що за твердженням ОСОБА_3 , саме ОСОБА_4 гарантувала повернення боргу та саме до неї він після квітня 2020 року неодноразово звертався за стягненням боргу. Тобто, якби ОСОБА_8 не знав про смерть ОСОБА_7 , як він стверджує у позові, він би звертався щодо стягнення боргу не до ОСОБА_4 (він мав копію довіреності від 31.08.2011 р. та був обізнаний про термін її дії - до 31.08.2016 р.), а безпосередньо до ОСОБА_7 . Відсутність доказів таких звернень є підтвердженням, що позивач про смерть та поховання ОСОБА_7 був обізнаний відразу після смерті. Також зазначає, що дійсний період часу виготовлення розписки не раніше квітня 2020 року.

03.12.2024 року від представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 до канцелярії суду надійшли заперечення на клопотання про призначення експертизи.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

У підготовчому судовому засіданні, призначеному на 24.12.2024 року, представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_9 підтримав клопотання про призначення додаткової судової технічної (фізико-хімічної) експертизи від 17.12.2024 року.

Представник позивача ОСОБА_3 Верховець Ксенія Сергіївна заперечувала проти задоволення клопотання.

Інші сторони по справі у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Розглянувши подане клопотання, суд приходить до висновку про необхідність його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати докази, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Статтею ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як серед іншого, висновками експертів.

Згідно частин 1-3 статті 102 ЦПК України передбачено, що висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

У цій справі для з`ясування наявності у позивача права вимоги до всіх спадкоємців вирішальним є встановлення дійсного часу виготовлення боргового документа, який є підставою для вимоги про стягнення боргу солідарно зі всіх спадкоємців, зокрема з ОСОБА_2 .

Встановити дійсний час виготовлення розписки можливо шляхом проведення судової технічної експертизи на предмет давності складання і підписання та визначення дійсного періоду часу складання та підписання розписки.

Під час попереднього розгляду справи у суді першої інстанції ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15.09.2021 р. була призначена судова технічна експертиза, на вирішення якої поставлено питання: який час виконання рукописних записів та підпису в розписці, датованої 17.04.2016 р.

Експерти КНДІСЕ у висновку від 10.06.2022 р. №36199/21-34 встановили, яким приладом виконана досліджувана розписка, та пославшись на відсутність методик встановлення абсолютного часу нанесення штрихів та підписів, відповіді на поставлене судом питання (щодо визначення часу виконання рукописних записів у розписці) не надали.

Розглядаючи дану справу, суд касаційної інстанції, з урахуванням приписів ч.2 ст. 417 ЦПК України, не зазначав про відсутність необхідності проведення експертизи під час нового розгляду. Крім того, право відповідача ( ОСОБА_2 ) доводити відсутність у позивача права вимоги до нього про стягнення боргу, в тому числі шляхом проведення експертного дослідження боргового документу на предмет давності його складання, підтверджено наведеними висновками Великої Палати ВС (справа №522/1528/15-ц). Позбавлення відповідача права проведення експертизи (за його клопотанням) для встановлення суттєвих та вирішальних обставин у справі є обмеженням права на справедливий суд.

Відповідно до частини 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 1 ст.113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання (п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.1997 р. №8).

Висновок експертів КНДІСЕ від 10.06.2022 року №36199/21-34 за результатами проведення судової технічної експертизи документів у справі №495/5081/20, призначеної ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15.09.2021 р., є неповним, оскільки експерти не відповіли на поставлене судом питання.

З огляду на зазначене є підстави для проведення додаткової судової технічної експертизи.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Як роз`яснено у п.п.п.1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року №8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», звернути увагу судів на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз та використанні їх висновків. Вказано на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Так, судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства (ст.1 Закону України «Про судову експертизу»).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до частини третьої статі 103 Цивільного процесуального кодексу України при призначенні експертизи судом експерт або експерта установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експерту установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Відповідно до листа Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 25.08.2023 р., вих. №470-0-11.34-23 вих., судова технічна (фізико-хімічна) експертиза давності виконання і підписання документів проводиться ОНДІСЕ із залученням фахівця (експерта), що має спеціальні знання у галузі хімії, інструментальних методів дослідження матеріалів, речовин і виробів, та який відповідає вимогам ст.72 ЦПК України, є належним суб`єктом експертної діяльності.

Суд вважає доцільним проведення експертизи доручити судовим експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України на підставі п. 1.8 Інструкції, за якою експертизи та дослідження проводяться фахівцями, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності і внесені до Державного реєстру атестованих судових експертів, попередивши експерта про кримінальну відповідальність за давання свідомо помилкового висновку або за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків у відповідності зі ст.ст. 384, 385 КК України та роз`яснивши сторонам право заявляти відвід експертам та у разі необґрунтованості висновку експертів клопотати про призначення повторної експертизи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини 1 ст. 252 ЦПК України на час призначення експертизи.

З урахуванням наведених норм, провадження у справі на час проведення експертизи слід зупинити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 43, 103, 105, 252, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання відповідача ОСОБА_2 про призначення додаткової судової технічної (фізико-хімічної) експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, задовольнити.

Призначити у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, додаткову судову технічну (фізико-хімічну) експертизу документу, а саме: розписки, датованої 17 квітня 2016 року, оригінал якої зберігається в матеріалах справи (том 3, а.с. 107), на предмет давності складання і підписання розписки та визначення дійсного періоду часу її складання та підписання, на вирішення якої поставити питання:

1) чи виконаний рукописний текст та підпис розписки, датованої 17.04.2016 року ОСОБА_4 про отримання нею у борг 70 000 доларів США від ОСОБА_3 в той час, яким датована ця розписка?

2) якщо ні, то в який період часу був виконаний вказаний текст та поставлений підпис?

3) чи є у розписці ознаки штучного впливу та/або старіння?

Проведення експертизи доручити експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, попередивши про кримінальну відповідальність за давання свідомо помилкового висновку або за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків у відповідності зі ст.ст. 384, 385 КК України.

Якщо під час проведення судової експертизи будуть встановлені обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, з приводу яких експерту не були поставлені питання, зобов`язати та надати можливість експерту у висновку викласти свої міркування і доводи щодо цих обставин.

Залишити експертам, які будуть здійсняти експертизу, остаточне визначення, які саме зразки і документи та в якої кількості слід надати на дослідження для вирішення питань експертизи.

В порядку, передбаченому п.4 ст.108 ЦПК України, надати експертам дозвіл на часткове пошкодження запису в оригіналі розписки, датованої 17.04.2016 року в межах необхідних для проведення експертизи відповідно до методик проведення судових експертиз (вказане пошкодження повинно бути таким, що забезпечує можливість проведення додаткових або повторних експертиз).

Витрати на проведення експертизи покласти на відповідача ОСОБА_2 .

Провадження у справі на час проведення експертизи зупинити.

Відповідно до положень ч.1 та ч. 2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. М. Куриленко