Справа № 158/1289/22
Провадження № 6/0158/2/24
УХВАЛА

18 січня 2024 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Поліщук С.В.

при секретарі Квач Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови Волинського апеляційного суду від 12 червня 2023 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів,-

В С Т А Н О В И В:

03 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про розстрочення виконання постанови Волинського апеляційного суду від 12 червня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів.

Свою заяву обґрунтовує тим, що АТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся з позовом до Ківерцівського районного суду Волинської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 13 березня 2023 року задоволено позов АТ «Державний експортно-імпортний банк України» у повному обсязі, ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» кошти в сумі 7003 (сім тисяч три) євро 27 євроцентів, з яких: 6787 (шість тисяч сімсот вісімдесят сім) євро 92 євроценти безпідставно набуті кошти та 215 (двісті п`ятнадцять) євро 35 євроцентів 3% річних за користування грошовими коштами та судовий збір в розмірі 3131 (три тисячі сто тридцять одна) гривні 58 коп.

Постановою Волинського апеляційного суду від 12 червня 2023 року за апеляційною скаргою ОСОБА_1 рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 13 березня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги АТ «Державний експортно-імпортний банк України» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрексімбанк» безпідставно набуті кошти у розмірі 6 787,92 Євро та судовий збір 2890 грн. 45 коп. У решті позову відмовлено.

18 грудня 2023 року Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Волинського апеляційного суду від 12 червня 2023 року залишено без змін.

Вказує, що станом на час звернення до суду з даною заявою існують обставини, які істотно ускладнюють та роблять неможливим виконання ним судового рішення про стягнення з нього в користь АТ «Державний експортно-імпортний банк України» грошових коштів в сумі 6 787,92 євро. В обґрунтування заяви зазначає, що на даний час має скрутне матеріальне становище, оскільки він є багатодітним батьком, які проживають разом з ним та перебувають на його утриманні. На даний час він офіційно не працевлаштований, дружина перебуває у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами. Відсутність у нього можливості офіційно працевлаштуватися зумовлено й тим, що з 24 лютого 2022р. Указом Президента України в Україні введено воєнний стан, а тому просить суд розстрочити виконання постанови Волинського апеляційного суду від 12 червня 2023 року у цивільній справі за позовом АТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів на дванадцять місяців.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд заяви про розстрочення виконання судового рішення у його відсутності, заяву підтримує, просить її задовольнити.

Представник позивача - АТ «Державний експортно-імпортний банк України» - адвокат Мірчук В.В. подав до суду відзив на подану заявником ОСОБА_1 заяву про розстрочення виконання судового рішення. Вважає вищевказану заяву необґрунтованою та такою, що до задоволення не підлягає з огляду на наступне. Заявником ОСОБА_1 не надано суду жодних доказів, які б давали змогу оцінити його матеріальний стан, зокрема про відсутність в останнього нерухомого майна, транспортних засобів та іншого майна, на яке може бути звернуто стягнення. Крім того вказує, що заявник є адвокатом, при цьому не надав суду декларації про майновий стан та доходи, наявність у нього відкритих банківських рахунків. Також не є й підставою для розстрочення виконання судового рішення введення в країні воєнного стану та неможливість його працевлаштування на що посилається заявник у заяві. Всі зазначені обставини не є належними правовими підставами для невиконання зобов`язання. Просить в задоволенні заяви відмовити в повному об`ємі. Крім того подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 13 березня 2023 року задоволено позов Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» у повному обсязі, ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» кошти в сумі 7003 (сім тисяч три) євро 27 євроцентів, з яких: 6787 (шість тисяч сімсот вісімдесят сім) євро 92 євроценти безпідставно набуті кошти та 215 (двісті п`ятнадцять) євро 35 євроцентів 3% річних за користування грошовими коштами та судовий збір в розмірі 3131 (три тисячі сто тридцять одна) гривні 58 коп.

Постановою Волинського апеляційного суду від 12 червня 2023 року за апеляційною скаргою ОСОБА_1 рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 13 березня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги АТ «Державний експортно-імпортний банк України» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрексімбанк» безпідставно набуті кошти у розмірі 6 787,92 євро та судовий збір 2890 грн. 45 коп. У решті позову відмовлено.

18 грудня 2023 року Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Волинського апеляційного суду від 12 червня 2023 року залишено без змін.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно із частинами 1, 3, 4, 5 статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Розстрочка, виходячи з положень вказаної статті - це надання боржникові права проводити виконання рішення у частинах і в строки, встановлені судом.

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування статей 435 ЦПК України і 33 Закону України Про виконавче провадження є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять його неможливим.

Отже, вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження, задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Законом встановлено, що критерієм визначення підстав для розстрочки виконання рішення є обставини, які утруднюють виконання судового рішення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішити питання про їх наявність з урахуванням всіх обставин справи, а також прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження.

Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку.

Обставинами, які утруднюють виконання рішення, можуть бути тільки ті обставини, які існують насправді і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, строки та в порядку, визначеному в ньому.

Вирішуючи питання розстрочки виконання рішення, суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед, стягувача, права якого підтверджені судовим рішенням, але при цьому дотримувати баланс інтересів і боржника, на його право на розстрочку чи відстрочення виконання судового рішення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого

Звертаючись до суду із заявою про розстрочення виконання постанови Волинського апеляційного суду від 12 червня 2023 року у цивільній справі за позовом АТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів заявник по справі посилається на те, що є багатодітним батьком, на даний час офіційно не працевлаштований, на що також вплинуло запровадження в Україні воєнного стану, його дружина ОСОБА_2 перебуває у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами у зв`язку з чим у нього склалось скрутне матеріальне становище, про що подав суду відповідні докази. Крім вищезазначеного інших доказів суду не надав (т. 2 а.с. 55-71).

Водночас, представником позивача - АТ «Державний експортно-імпортний банк України» - адвокатом Мірчуком В.В. до відзиву на заяву про розстрочення виконання судового рішення, в якості обґрунтування своїх заперечень, подано відповідні докази.

Так з витягу з офіційного веб порталу Єдиного Реєстру Адвокатів України вбачається, що заявник по справі ОСОБА_1 з 19.01.2022р. здійснює адвокатську діяльність та здійснює представництво інтересів фізичних осіб в суді (т. 2 а.с. 83-86, 88).

Крім того з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №361535904 від 11.01.2021р. вбачається, що заявник ОСОБА_1 має у власності житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 119,6 кв.м. та три земельні ділянки загальною площею 0,0852 га, 0,0938 га та 0,1282 га з кадастровими номерами :05:002:0208, :05:002:0209 та :02:001:0095, які розташовані на території Пульміської сільської ради Шацького району Волинської області та в АДРЕСА_1 (т.2 а.с. 90-91).

Не заслуговує на увагу посилання заявника на неможливість працевлаштування через введення в Україні воєнного стану та суд не вважає це належною правовою підставою для невиконання зобов`язань заявника, оскільки на території Волинської області не ведуться активні бойові дії, а заявником ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами наявність причинного зв`язку між даними обставинами. Заявником ОСОБА_1 не надано суду доказів того, що він перебуває на обліку в Державному центрі зайнятості як особа, яка шукає роботу чи має статус безробітнього.

Маючи статус адвоката самозайнятої особи, будучи платником податку, останній має реальну можливість отримувати доходи від такої діяльності.

Оцінюючи наявність наданих сторонами доказів, їх зв`язок між собою, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови Волинського апеляційного суду від 12 червня 2023 року у цивільній справі за позовом АТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 18, 81, 260, 353, 354, 435 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови Волинського апеляційного суду від 12 червня 2023 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ківерцівського районного суду С.В.Поліщук