Справа № 953/2093/23
Провадження № 2/638/1071/24
РІШЕННЯ

Іменем України

03 квітня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Тимченка А.М.

за участі секретаря судових засідань Кондратюк І.В.,

представника позивача- адвоката Позднякова П.В.

представника відповідача- адвоката Лащенка О.М.

представника третьої особи - адвоката Беринді О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Комунального підприємства «ГЛУХІВСЬКИЙ ТЕПЛОВИЙ РАЙОН» Глухівської міської ради в особі представника - Позднякова Петра Вікторовича до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство «МЕГАБАНК» про стягнення коштів , -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача КП «ГЛУХІВСЬКИЙ ТЕПЛОВИЙ РАЙОН» Глухівської міської ради адвокат Поздняков П.В. звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: АТ «МЕГАБАНК», відповідно до якого просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача КП «ГЛУХІВСЬКИЙ ТЕПЛОВИЙ РАЙОН» Глухівської міської ради суму грошових коштів у розмірі 2028985,28 гривень, судові витрати у розмірі 95434,78 гривень, які складаються з судового збору у розмірі 30434,78 гривень і витрат на правничу допомогу у розмірі 65000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 29 грудня 2020 року між Комунальним підприємством "ГЛУХІВСЬКИЙ ТЕПЛОВИЙ РАЙОН" Глухівської міської ради (далі за текстом Позивач та/або КП "ГЛУХІВСЬКИЙ ТЕПЛОВИЙ РАЙОН") та Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» (далі за текстом АТ «МЕГАБАНК» та/або Банк та/або третя особа) був укладений Договір N?40.51. банківських рахунків (далі за текстом Договір).

Відповідно до п. 2.1 Договору Банк зобов?язується приймати і зараховувати на рахунки, відкриті Клієнтові (КП "ГЛУХІВСЬКИЙ ТЕПЛОВИЙ РАЙОН") грошові кошти , що йому надходять, виконувати розпорядження Клієнта про перерахування та видачу відповідних сум з рахунків, надавати послуги по підключенню системи та здійснювати операції за рахунками на підставі розпоряджень Клієнта, які передаються до Банку .., а також проведення інших операцій за рахунками відповідно до законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України.

За цим договором Банк відкрив КП "ГЛУХІВСЬКИЙ ТЕПЛОВИЙ РАЙОН" рахунок: № ? НОМЕР_1 в гривнях, на якому були накопичені грошові кошти, сплачені населенням з теплопостачання, станом на 31 травня 2022 року у розмірі 2028985,28 гривень.

Позивач зазначає, що 16 червня 2022 року, у зв?язку з невиконанням платіжних доручень, КП "ГЛУХІВСЬКИЙ ТЕПЛОВИЙ РАЙОН" звернулося до Відділення «Глухівське №1» AT «МЕГАБАНК» (яке обслуговувало рахунок Позивача) з Вимогою про розірвання договору №?40.51. від 29.12.2020 та повернення коштів, проте зазначена вимога задоволена не була, хоча відповідно до ч.1 ст. 1075 Цивільного кодексу України Договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час.

Як з`ясувалося пізніше, 02 червня 2022 року Правління Національного банку України, керуючись статтею 75 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ухвалило рішення № 261-рш/БТ «Про віднесення АТ "МЕГАБАНК" до категорії неплатоспроможних». В подальшому, на підставі рішення Правління Національного банку України від 21 липня 2022 року №?362-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МЕГАБАНК» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ( далі за текстом ФГВФО та/або Фонд) від 21 липня 2022 року № ?506 «Про початок процедури ліквідації АТ «МЕГАБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку» розпочато процедуру ліквідації АТ «МЕГАБАНК» строком на три роки з 22 липня 2022 року до 21 липня 2025 року включно.

В подальшому 10 серпня 2022 року КП "ГЛУХІВСЬКИЙ ТЕПЛОВИЙ РАЙОН" подало уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «МЕГАБАНК» Білій І.В. заяву про визнання вимог кредитора від 01.08.2022 року з проханням визнати КП "ГЛУХІВСЬКИЙ ТЕПЛОВИЙ РАЙОН" кредитором АТ «МЕГАБАНК» щодо залишків коштів на поточному рахунку підприємства.

06 жовтня 2022 року Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від № 801 про затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МЕГАБАНК».

На адвокатський запит представника позивача - адвоката Позднякова П.В. від 13.02.2023 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «МЕГАБАНК» Біла І.В. у листі-відповіді від 15.02.2023 року вих.№ 2596 повідомила наступне: "Вимоги кредитора КП "ГЛУХІВСЬКИЙ ТЕПЛОВИЙ РАЙОН" Глухівської міської ради () були акцептовані та віднесені до 7 черги погашення в сумі 2029874,70 грн. на підставі балансових даних в розмірі залишків на рахунках на дату запровадження процедури ліквідації АТ «МЕГАБАНК».

Позивач зазначає, що задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, що ліквідується здійснюється виключно відповідно до затвердженого реєстру акцептованих вимог кредиторів банку за рахунок коштів, одержаних у результаті ліквідації та реалізації майна (активів) банку, у черговості, що передбачена частиною першою статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»".

У позові позивач наголошує про те, що, з огляду на відповідь уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «МЕГАБАНК» Позивач дійшов до висновку про майже нереальність отримання (повернення) коштів, що знаходилися на рахунку АТ «МЕГАБАНК» в 7 черзі погашення процедури ліквідації. Позивач дійшов висновку, що єдиним можливим шляхом захисту прав і майнових інтересів Позивача є притягнення до цивільно-правової відповідальності пов`язаної з банком особи, шляхом стягнення з неї грошових коштів у розмірі кредиторських вимог до банку.

Також в обґрунтування позову позивач посилається на те, що згідно з ч. 5 ст. 58 Закону України "Про банки і банківську діяльність" пов`язана з банком особа за порушення вимог законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України, здійснення ризикових операцій, що загрожують інтересам вкладників або інших кредиторів банку, або доведення банку до неплатоспроможності несе цивільно-правову, адміністративну й кримінальну відповідальність. Пов?язана з банком особа, дії або бездіяльність якої призвели до завдання банку шкоди з її вини, несе відповідальність своїм майном (ч. 6 ст. 58 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

Відповідно до ч. 1 ст. 52 зазначеного вище Закону пов`язаними з банком особами, зокрема, є контролери банку: особи, що мають істотну участь у банку, і особи, через яких ці особи здійснюють опосередковане володіння істотною участю в банку; керівники банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники й члени комітетів банку та ін.

Згідно офіційної відкритої інформації, розміщеної на сайті Національного банку України, яка є загальнодоступною: Відомості про остаточних ключових учасників у структурі власності банку станом на 01.01.2022 p. структура власності Банку виглядає таким чином, що найбільшим опосередкованим власником істотної участі Банку, єдиною особою, яка має сукупну участь в банку у розмірі понад 60% є ОСОБА_1 .

Позивач вважає, що ОСОБА_1 на момент прийняття Правлінням Національного банку України рішення від 21 липня 2022 року № 362-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МЕГАБАНК» був найвпливовішою особою банку, та як пов`язана з банком особа за порушення вимог законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України, або доведення банку до неплатоспроможності несе цивільно-правову, адміністративну й кримінальну відповідальність. Крім того, ч. 4 ст. 58 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачено, що власники істотної участі зобов`язані вживати своєчасних заходів для запобігання настання неплатоспроможності банку.

Обставини, які передували та були підставою Національному банку України для віднесення Акціонерного Товариства "МЕГАБАНК" до категорії неплатоспроможних, та встановлюють вину відповідача у завданні позивачу збитків (неповернення коштів з рахунку), тобто, причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) та негативними наслідками підтверджується рішенням Правління Національного банку України № 261-рш/БТ від 02.06.2022, листом АТ "МЕГАБАНК" від 16 травня 2022 року N? 24-2000.

Позивачем у позові наголошено, що погіршення значень вищезазначених нормативів АТ "МЕГАБАНК" не пов?язано з військовою агресією російської федерації проти України, оскільки фактично відбулося внаслідок визнання та врахування у статистичній звітності АТ "МЕГАБАНК" рішень Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайту) платіжних систем (далі - Комітет з питань нагляду) від 07 квітня 2022 року та від 16 травня 2022 року про визнання семи пов`язаних з АТ "МЕГАБАНК" осіб. За наявності ознак визначених у статті 52 Закону про банки та Положенням про визначення пов?язаних із банком осіб, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 12 травня 2015 року N? 315 (далі - Положення N? 315), АТ "МЕГАБАНК" самостійно не визнало юридичні особи, зазначені в рішеннях Комітету з питань нагляду від 07 квітня 2022 року та від 16 травня 2022 року, пов?язаними з АТ "МЕГАБАНК". За результатами аналізу документів, отриманих від АТ "МЕГАБАНК", саме Національний банк установив ознаки пов`язаності в юридичних осіб відповідно до вимог статті 52 Закону про банки та Положення N? 315, зазначених у рішеннях Комітету з питань нагляду від 07 квітня 2022 року та від 16 травня 2022 року, з АТ "МЕГАБАНК", що підтверджується проведенням операцій цими юридичними особами в інтересах акціонерів АТ "МЕГАБАНК" та/або керівників АТ "МЕГАБАНК", а також в інтересах пов?язаних з АТ "МЕГАБАНК" осіб. А саме: шляхом надання у період з 01 листопада 2021 року до 01 лютого 2022 року АТ "МЕГАБАНК" кредитних коштів шести юридичним особам на придбання непрофільних активів АТ"МЕГАБАНК" та надання АТ "МЕГАБАНК" кредиту одній юридичній особі під заставу майна, яке належить пов`язаним з АТ "МЕГАБАНК" особам, який в результаті проведення операцій за оплатою фінансових інструментів протягом одного дня був використаний на погашення Заборгованості перед АТ "МЕГАБАНК" іншими пов`язаними з АТ "МЕГАБАНК" особами.

Позивач зазначає, що з метою захисту інтересів вкладників та кредиторів АТ"МЕГАБАНК", керуючись вимогами статей 7, 15, 55 Закону України "Про Національний банк України", статей 66, 67, 75, 76 Закону про банки, глави 12 розділу ІІ Положення N? 346, Правління Національного банку України вирішило віднести АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО"МЕГАБАНК" до категорії неплатоспроможних.

Таким чином, рішенням Правління Національного банку України N?261-рш/БТ установлено, що з вини власників істотної участі (пов?язаних з банком осіб) АТ "МЕГАБАНК" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Позивач наголошує, що ОСОБА_1 , як контролер, власник істотної участі Банку, який є пов?язаною з банком особою відповідно до ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», несе відповідальність за зобов`язаннями Банку, незважаючи на те, що договірні відносини виникли між банком та клієнтом, так як саме власник істотної участі відповідальний за вжиття своєчасних заходів для запобігання настання неплатоспроможності банку, і саме він, а не клієнт банку, повинен нести будь- які негативні наслідки від визнання банку неплатоспроможним. В протилежному випадку позивач зазнає грубого порушення його права власності, що має наслідком позбавлення його власних грошових коштів, які були на рахункув Банку.

03 березня 2023 року на адресу ОСОБА_1 була направлена вимога про відшкодування збитків від 28.02.2023 року вих. N?125, в якій йому було запропоновано добровільно відшкодувати збитки завдані КП "ГЛУХІВСЬКИЙ ТЕПЛОВИЙ РАЙОН", проте до моменту подання позову ані відповіді, ані коштів від ОСОБА_1 не надходило.

3 огляду на рішенням Правління Національного банку України N?261-рш/БТ , рішення Правління Національного банку України від 21 липня 2022 року N?362-рш, № 54-рш/БТ, положення Закону України "Про банки і банківську діяльність" позивач просить стягнути з ОСОБА_1 , на користь Комунального підприємства "ГЛУХІВСЬКИЙ ТЕПЛОВИЙ РАЙОН" Глухівської міської ради суму грошових коштів у розмірі 2028985,28 гривень та судові витрати у розмірі 95434,78 гривень, які складаються з судового збору у розмірі 30434,78 грн. і витрат на правничу допомогу у розмірі 65000 грн.

Від представника відповідача 03.07.2023 через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, який згідно із ухвалою від 04.07.2023 долучено до матеріалів справи.

Представник відповідача заперечує проти заявлених позовних вимог з огляду на те, що як зазначено Позивачем в позовній заяві, 29.12.2020 між АТ «МЕГАБАНК» та Комунальним підприємством «ГЛУХІВСЬКИЙ ТЕПЛОВИЙ РАЙОН» Глухівської міської ради укладено Договір № 40.51. банківських рахунків (надалі -Договір).

Сторонами вказаного Договору є АТ «МЕГАБАНК», по тексту Договору іменоване як Банк та-Комунальне підприємство «ГЛУХІВСЬКИЙ ТЕПЛОВИЙ РАЙОН» Глухівської міської ради, по тексту Договору іменоване як Клієнт, тобто договір є двостороннім.

Відповідно до п. 2.1. Договору зобов?язується приймати та зараховувати на рахунки, відкриті Клієнтові грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження Клієнта про перерахування та видачу відповідних сум з рахунків, надавати послуги по підключенню системи та здійснювати операції за рахунками на підставі розпоряджень Клієнта, які передаються до Банку за погодженим каналом доступу без відвідання Банку, включаючи послуги по автоматизації, підготовки та оформлення ЕРД, їх ідентифікації за допомогою ЕЦП і передачі в Банк за допомогою Системи, а також проведення інших операцій за рахунками відповідно до законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України.

Розділом 4 вказаного Договору передбачено права та обв`язки сторін- Банку та Клієнта. Розділ 13 Договору містить реквізити Сторін та підписи уповноважених осіб від Банку та Клієнта. Умови Договору кореспондуються з нормами Глави 72 «Банківський рахунок» ЦК України.

Так ст. 1066 ЦІК України передбачено, що за договором банківського рахунку, банк зобов`язується приймати та зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка) грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Тобто, правовідносини, в тому числі зобов`язального характеру за Договором, виникли між АТ «МЕГАБАНК» та Комунальним підприємством «Глухівський тепловий район» Глухівської міської ради. Відповідач не є стороною вказаного Договору та відповідно не брав на себе зобов`язання щодо його виконання.

02.06.2022 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №? 383 «Про запровадження в АТ «МЕГАБАНК» тимчасової адміністрації та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно з яким в АТ «МЕГАБАНК» запроваджено тимчасову адміністрацію, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора АТ «МЕГАБАНК», визначені ст.ст. 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

21.07.2022 Правлінням Національного Банку України прийнято рішення N? 362-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «МЕГАБАНК», на підставі якого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 21.07.2022 N?506 «Про початок процедури ліквідації АТ «МЕГАБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації АТ «МЕГАБАНК» з 22.07.2022 по 21.07.2025 та призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «МЕГАБАНК».

Також Представник відповідача зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради й правління (ради директорів), органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту)). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку й органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації та до її припинення. Таким чином, з моменту введення тимчасової адміністрації Фонд бере на себе всі функції як із управління, так і з контролю за діяльністю банку.

Представником відповідача зазначено, що з аналізу повноважень органів управління й контролю банку, передбачених у ст. ст.37 - 41 Закону України "Про банки та банківську діяльність", випливає, що саме ці органи відповідальні за діяльність банку, у тому числі й за виконання банком своїх зобов`язань перед вкладниками та кредиторами.

Отже, попри те, що договірні відносини виникли безпосередньо між клієнтом і банком, після введення в банк тимчасової адміністрації, до якої переходять повноваження банку, саме остання стає відповідальною за діяльність банку й виконання ним своїх зобов`язань.

Також у відзові на позовну заяву представник відповідача вказує, що управління банком під час тимчасової адміністрації здійснюється з урахуванням норм спеціального закону - Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Водночас, згідно із ч. 1 ст. 26, п. 3 ч. 2 ст. 46 і п. 4 ч. 1 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час проведення процедури ліквідації банку Фонд зобов`язаний здійснити виплати за грошовими зобов`язаннями банку в повному розмірі залишку коштів на відповідних рахунках вкладників/кредиторів банку.

Також відповідач посилається на те, що позивач в позовній заяві підтвердив, , що його вимоги на суму 20238 985,28 грн. включені до реєстру вимог, акцептовані та віднесені до 7 черги, тобто, АТ «МЕГАБАНК» в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів, визнано вказану заборгованість , яка буде виплачена в поряду передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Вказане свідчить, що саме банк допустив порушення прав позивача, акцептування ж вимог позивача банком підтверджує зобов`язання банку щодо повернення позивачу 2028985,28 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Крім наведеного представник відповідача зазначає, що з урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, уповноважених захищати права, свободи інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи була порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи , поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною 1 ст.48 ЦПК визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв?язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Представник відповідача наголошує, що відповідач ОСОБА_1 , враховуючи викладене вище, є неналежним Відповідачем по цій справі, відтак Позивачем не вірно визначено відповідача.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред?явленим позовом за наявності

Даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 705/3876/18. ВС зазначив, що позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України). Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб?єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв?язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Верховний суд підкреслив, що для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановлення у нього обов`язку відповідати за даним позовом.

Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним , крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача,- належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі- належному відповідачеві.

Тобто, визначення відповідачів, предмета спору та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів та обґрунтування позову- обв`язкам суду, який виконується під час розгляду справи.

Відповідно до відповіді на відзив представником відповідача щодо притягнення до цивільно-правової відповідальності пов`язаної з банком особи зазначено наступне.

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачає процедуру задоволення вимог кредиторів за рахунок майна банку.

Тобто лише після складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, затвердження реальної ліквідаційної маси банку, продажу майна банку та задоволення вимог кредиторів в процесі ліквідації банку в порядку черговості, визначеної ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», можна встановити розмір вимог кредиторів, що не покривається наявними активами банку, тобто конкретний розмір завданих кредиторам збитків.

Передбачене ст. 58 Закону України «Про банки та банківську діяльність» покладення відповідальності на власників істотної участі банку у випадку визнання його неплатоспроможним не є автоматичним.: відповідальність має бути застосована до власників істотної участі лише за наявності їх вини у настанні неплатоспроможності банку.

ОСОБА_1 не є особою винною у віднесенні банку до категорії неплатоспроможних, його можлива вина ніким не доведена та не встановлена.

Відповідачем повідомлено, що 10.11.2022 року Рішенням Окружного адміністративного суду по справі м. Києва №? 640/12723/22, залишеним в силі 15.03.2023 року Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду, задоволено позов ОСОБА_1 до Національного банку України про визнання протиправним та скасування Рішення N?261-рш/БТ Правління Національного банку України «Про віднесення АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МЕГАБАНК» до категорії неплатоспроможних». Визнано протиправним та скасовано Рішення N?261-рш/БТ Правління Національного банку України від 02 червня 2022 року "Про віднесення АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "МЕГАБАНК" до категорії неплатоспроможних".

22.02.2022 р. рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі N? 520/986/22 визнано протиправними та скасовано рішення НБУ - Письмову вимогу, вих. N? 28-0011/125162/БТ та рішення «Про результати інспекційної перевірки», вих. N? 28-0011/125055/Т від 30.12.2021р. разом з додатком Звіт про інспекційну перевірку АТ «МЕГАБАНК».

Скасовуючи рішення НБУ, що прийняті за результатами позапланової перевірки судом, зокрема, встановлено: «За результатами розгляду матеріалів справи суд приходить до висновку, що Відповідачем в результатах проведення позапланової інспекційної перевірки не зафіксовано фіктів загрози інтересам вкладників чи кредиторів позивача. Проаналізовані судом вимоги, виконання яких вимагає НБУ в оскаржуваних рішеннях Відповідач не обґрунтував та не пов`язав з необхідністю уникнення наслідків, які можуть поставити під загрозу безпеку коштів, довірених банку. З тексту оскаржуваних рішень вбачається, що банком не порушуються встановлені НБУ економічні нормативи, що слугує для суду додатковим підтвердженням протиправності винесених відповідачем рішень»

Тобто, як зазначає представник відповідача, ОСОБА_1 навіть як власник істотної участі в банку не може бути притягнутий до відповідальності та додатково підтверджує неналежність його як відповідача у справі.

Представник відповідача просить відмовити КП "ГЛУХІВСЬКИЙ ТЕПЛОВИЙ РАЙОН" Глухівської місткої ради в задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в розмірі 2028985,28 грн.

10.07.2023 представником позивача засобами електронного зв`язку надано відповідь на відзив на позивну заяву, в якому представником позивача заначено про те, що позовні вимоги пред`явлені до особи, яка несе відповідальність за діяльність самого АТ «МЕГАБАНК» на підставі положень Закону України «Про банки та банківську діяльність» на підставі ч. 1 ст. 52, ч. 5, ч. 6 ст. 58 зазначеного Закону, оскільки пов`язана з банком особа, дії або бездіяльність якої призвели до завдання банку шкоди з її вини, несе відповідальність всім своїм майном, а ОСОБА_1 є власником істотної участі банку , єдиною особою, яка має сукупну участь в банку у розмірі понад 60 відсотків( відповідно до загальнодоступної офіційної відкритої інформації, розміщеної на сайті НБУ).

Також, у відповідь на заперечення представника відповідача щодо притягнення до цивільно-правової відповідальності пов`язаної з банком особи (власника істотної участі Банку - ОСОБА_1 ) зазначено про те, що представник відповідача зазначає та визнає, що відповідальність за ст. 58 України «Про банки та банківську діяльність» покладається на власника істотної участі банку за наявності його вини у настанні неплатоспроможності банку.

Що стосується розгляд справи N? 520/986/22, та ухвалення рішень суду, які набрали чинності, представник позивача зазначає, що рішення у справі N? 520/986/22, яким визнано протиправними та скасовано рішення НБУ - Письмову вимогу, вих. N? 28-0011/125162/БТ та рішення «Про результати інспекційної перевірки», вих. N? 28-0011/125055/Т від 30.12.2021р. разом з додатком Звіт про інспекційну перевірку АТ «МЕГАБАНК», відповідно до Постанови Верховного Суду від 16 червня 2023 року (адміністративне провадження № K/990/34812/22) Касаційну скаргу Національного банку України задоволено, ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року скасовано та направлено справу до цього суду для продовження розгляду, таким чином, цієї справи триває.

Щодо розгляду справи N?640/12723/22 за позовом про визнання протиправним та скасування Рішення N?261-рш/БТ Правління Національного банку України про віднесення АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "МЕГАБАНК" до категорії неплатоспроможних", представник позивача зазначає, що на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 листопада 2022 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року, адміністративний позов задоволено повністю, яким визнано протиправним та скасовано Рішення N?261-рш/БТ Правління Національного банку України від 02 червня 2022 року "Про віднесення АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА"МЕГАБАНК" до категорії неплатоспроможних", подана касаційна скарга Національним Банком України, та відповідно до ухвали Верховного Суду від 10 травня 2023 року (адміністративне провадження № K/990/14231/23) відкрите касаційне провадження за скаргою Національного банку України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 листопада 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року у справі №? 640/12723/22, що свідчить про те, що розгляд цієї справи триває.

Представником позивача зазначено про розподіл судових витрат в порядку ст. 141 ЦПК України та про те, що повний розрахунок судових витрат з доказами буде наданий до суду до закінчення судових дебатів у справі або до протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Харкова від 30.03.2023 цивільна справа № 953/2093/23 за позовом Комунального підприємства «ГЛУХІВСЬКИЙ ТЕПЛОВИЙ РАЙОН» Глухівської міської ради в особі представника - Позднякова Петра Вікторовича до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство «МЕГАБАНК» про стягнення коштів направлено зв підсудністю до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2023 справа надійшла в провадження судді Тимченка А.М.

Ухвалою суду від 09 травня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до ухвали суду від 04.07.2024 відзив на позовну заяву разом з долученими документами приєднано до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 27.09.2023 відмовлено у клопотанні представника позивача про витребування доказів.

Відповідно до ухвали суду від 13.12.2023 у задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі відмовлено.

Згідно із ухвалою суду від 30.01.2024 закрито підготовче провадження у справі та справа призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у задоволенні позовних вимог в судовому засіданні просив відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши сторони у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 29 грудня 2020 року між Комунальним підприємством "ГЛУХІВСЬКИЙ ТЕПЛОВИЙ РАЙОН" Глухівської міської ради та Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» укладений Договір № 40.51. банківських рахунків (далі за текстом Договір).

Відповідно до п. 2.1 Договору Банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунки, відкриті Клієнтові (КП "ГЛУХІВСЬКИЙ ТЕПЛОВИЙ РАЙОН") грошові кошти , що йому надходять, виконувати розпорядження Клієнта про перерахування та видачу відповідних сум з рахунків, надавати послуги по підключенню системи та здійснювати операції за рахунками на підставі розпоряджень Клієнта, які передаються до Банку за погодженим каналом доступу без відвідання Банку, включаючи послуги по автоматизації, підготовки та оформлення ЕРД, їх ідентифікації за допомогою ЕЦП і передачі в Банк за допомогою Системи, а також проведення інших операцій за рахунками відповідно до законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України.

За даним договором АТ «МЕГАБАНК» відкрив КП "ГЛУХІВСЬКИЙ ТЕПЛОВИЙ РАЙОН" рахунок: № ? НОМЕР_1 в гривнях.

Відповідно до виписки по особовому рахунку № ? НОМЕР_1 на зазначеному рахунку КП "ГЛУХІВСЬКИЙ ТЕПЛОВИЙ РАЙОН" за період з 01.05.2022 по 31.05.2022, були накопичені грошові кошти, станом на 31 травня 2022 року у розмірі 2028985,28 гривень.

16 червня 2022 року, КП "ГЛУХІВСЬКИЙ ТЕПЛОВИЙ РАЙОН" звернулося до Відділення «Глухівське №1» AT «МЕГАБАНК» з Вимогою про розірвання договору №?40.51. від 29.12.2020 та повернення коштів.

Відповідно до Рішення Правління Національного банку України, від 02 червня 2022 року № 261-рш/БТ «Про віднесення АТ "МЕГАБАНК" до категорії неплатоспроможних», зазначений банк віднесено до категорії неплатоспроможних.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 21 липня 2022 року № 362-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МЕГАБАНК» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі за текстом ФГВФО та/або Фонд) від 21 липня 2022 року № 506 «Про початок процедури ліквідації АТ «МЕГАБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку» розпочато процедуру ліквідації АТ «МЕГАБАНК» строком на три роки з 22 липня 2022 року до 21 липня 2025 року включно.

На підставі рішення Правління Національного Банку України від 21 липня 2022 року № 362-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «МЕГАБАНК», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 21 липня 2022 року № 520, яким визначено, що формування реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Мегабанк» здійснюватиметься на підставі балансових даних в розмірі залишків на рахунках контрагентів на дату запровадження процедури ліквідації АТ «Мегабанк».

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 06 жовтня 2022 року № 801 про затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МЕГАБАНК», сформований на підставі балансових даних.

10 серпня 2022 року КП "ГЛУХІВСЬКИЙ ТЕПЛОВИЙ РАЙОН" подало уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «МЕГАБАНК» Білій І.В. заяву про визнання вимог кредитора від 01.08.2022 року з проханням визнати КП "ГЛУХІВСЬКИЙ ТЕПЛОВИЙ РАЙОН" кредитором АТ «МЕГАБАНК» щодо залишків коштів на поточному рахунку підприємства.

Відповідно до листа Виконавчої дирекції Фонду від 15.02.2023 вих.N?2596, за підписом Білої І. у відповідь на Заяву представника КП "ГЛУХІВСЬКИЙ ТЕПЛОВИЙ РАЙОН" від 10.08.2022, останнього повідомлено про те, що 25 липня 2022 виконавчою дирекцією прийнято рішення від № 801 про затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МЕГАБАНК».Вимоги кредитора КП "ГЛУХІВСЬКИЙ ТЕПЛОВИЙ РАЙОН" Глухівської міської ради () були акцептовані та віднесені до 7 черги погашення в сумі 2,029,874.70 грн. на підставі балансових даних в розмірі залишків на рахунках на дату запровадження процедури ліквідації АТ «МЕГАБАНК».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Водночас не підлягає судовому захисту похідний інтерес позивача у захисті порушеного права іншої особи (постраждалого), оскільки судовому захисту підлягає саме порушене право останнього. Такий захист за участі позивача можливий лише за умови здійснення ним процесуального представництва постраждалого.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до положень ст. 58 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банк відповідає за своїми зобов`язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства.

Учасники банку відповідають за зобов`язаннями банку згідно із законами України та статутом банку.

Власники істотної участі зобов`язані вживати своєчасних заходів для запобігання настання неплатоспроможності банку.

Пов`язана з банком особа за порушення вимог законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України, здійснення ризикових операцій, які загрожують інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, або доведення банку до неплатоспроможності несе цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність.

Пов`язана з банком особа, дії або бездіяльність якої призвели до завдання банку шкоди з її вини, несе відповідальність своїм майном. Якщо внаслідок дій або бездіяльності пов`язаної з банком особи банку завдано шкоди, а інша пов`язана з банком особа внаслідок таких дій або бездіяльності прямо або опосередковано отримала майнову вигоду, такі особи несуть солідарну відповідальність за завдану банку шкоду.

Згідно зі ст. 52 Закону для цілей цього Закону пов`язаними з банком особами є: 1) контролери банку; 2) особи, які мають істотну участь у банку, та особи, через яких ці особи здійснюють опосередковане володіння істотною участю у банку; 3) керівники банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів банку; 4) споріднені та афілійовані особи банку, у тому числі учасники банківської групи; 5) особи, які мають істотну участь у споріднених та афілійованих особах банку; 6) керівники юридичних осіб та керівники банків, які є спорідненими та афілійованими особами банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів цих осіб; 7) асоційовані особи фізичних осіб, зазначених у пунктах 1-6 цієї частини; 8) юридичні особи, в яких фізичні особи, зазначені в цій частині, є керівниками або власниками істотної участі; 9) будь-яка особа, через яку проводиться операція в інтересах осіб, зазначених у цій частині, та на яку здійснюють вплив під час проведення такої операції особи, зазначені в цій частині, через трудові, цивільні та інші відносини.

Згідно зі ст. 2 Закону істотна участь - пряме та/або опосередковане володіння однією особою самостійно чи спільно з іншими особами 10 і більше відсотками статутного капіталу та/або права голосу акцій, паїв юридичної особи або незалежна від формального володіння можливість значного впливу на управління чи діяльність юридичної особи. Особа визнається власником опосередкованої істотної участі незалежно від того, чи здійснює така особа контроль прямого власника участі в юридичній особі або контроль будь-якої іншої особи в ланцюгу володіння корпоративними правами такої юридичної особи;

контролер - фізична або юридична особа, щодо якої не існує контролерів - фізичних осіб та яка має можливість здійснювати вирішальний вплив на управління або діяльність юридичної особи шляхом прямого та/або опосередкованого володіння самостійно або спільно з іншими особами часткою в юридичній особі, що відповідає еквіваленту 50 чи більше відсотків статутного капіталу та/або голосів юридичної особи, або незалежно від формального володіння здійснювати такий вплив на основі угоди чи будь-яким іншим чином.

Згідно офіційної відкритої інформації, розміщеної на сайті Національного банку України, яка є загальнодоступною, Відомості про остаточних ключових учасників у структурі власності банку АТ «Мегабанк» ОСОБА_1 станом на 01.01.2022 є власником істотної участі банку, єдиною особою, яка має сукупну участь в банку у розмірі 60,74 відсотків.

Саме виходячи з перелічених норм законів позивач сформував свої вимоги до ОСОБА_1 , як власника істотної участі АТ «Мегабанк».

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі; розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з частиною другою статті 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав.

Позивачем наведено у позовній заяві та в подальшому не оспорювалося, що Вимоги кредитора КП "ГЛУХІВСЬКИЙ ТЕПЛОВИЙ РАЙОН" Глухівської міської ради () були акцептовані виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та віднесені до 7 черги погашення в сумі 2,029,874.70 грн. на підставі балансових даних в розмірі залишків на рахунках на дату запровадження процедури ліквідації АТ «МЕГАБАНК».

У спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» установлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини п`ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

З факту неплатоспроможності банку випливає, що майна банку може не вистачити для розрахунку зі всіма кредиторами. За таких умов відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» держава гарантує окремій категорії кредиторів (вкладників, визначення яких наведено у пункті 4 статті 2 цього Закону) відшкодування коштів за їхніми вкладами.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд набуває прав кредитора банку, зокрема, на загальну суму, що підлягає відшкодуванню вкладникам банку.

Стосовно ж решти вимог кредиторів (включаючи вимоги вкладників у сумі понад розмір гарантованого державою відшкодування), з огляду на можливу недостатність коштів неплатоспроможного банку, законодавець вирішує, які саме категорії кредиторів потребують переважного захисту. Для цього встановлюється черговість їх задоволення.

Така черговість встановлена статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Частиною 1 статті 52 статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, інвестування тимчасово вільних коштів банку в державні цінні папери, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів за умови достатності коштів для забезпечення процедури ліквідації в такій черговості: 1) зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян; 2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов`язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом; 4) вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов`язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; 5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування, а також для забезпечення повернення банкнот і монет, переданих Національним банком України на зберігання та для проведення операцій з ними; 6) вимоги фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов`язаними особами банку, платежі яких або платежі на ім`я яких заблоковано; 7) вимоги інших вкладників, які не є пов`язаними з банком особами, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов`язаними з банком особами; 8) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; 9) вимоги кредиторів банку (фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб - підприємців, а також юридичних осіб), які є пов`язаними особами банку; 10) вимоги за субординованим боргом; 11) вимоги за інструментами з умовами списання/конверсії. Вимоги до банку, не задоволені в результаті ліквідаційної процедури та продажу майна (активів) банку на дату складення ліквідаційного балансу, вважаються погашеними.

Фонд має право звертатися до осіб, які відповідно до законодавства несуть відповідальність за шкоду (збитки), завдану банку, зазначених у частинах п`ятій та десятій цієї статті, з вимогами та позовами про відшкодування шкоди (збитків), заподіяної банку, у разі наявності вимог кредиторів, зазначених у пунктах 1-8 цієї частини, крім вимог за субординованим боргом та вимог кредиторів, які є пов`язаними з банком особами.

Фонд має право звертатися до осіб, які відповідно до законодавства несуть відповідальність за шкоду (збитки), завдану кредиторам, вимоги яких залишилися незадоволеними після завершення процедури ліквідації, - у випадку припинення неплатоспроможного банку або банку, щодо якого було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", як юридичної особи.

Позачергове задоволення вимог окремих кредиторів (зокрема, вкладників) неплатоспроможного банку здатне призвести до неможливості задоволення вимог інших кредиторів цієї ж або вищої черги, воно порушувало би баланс інтересів кредиторів банку і не відповідало б Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Отже, введення у банку тимчасової адміністрації та/або ліквідації унеможливлює задоволення вимог кредиторів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Близькі за змістом висновки викладені в численних постановах Верховного Суду України, Верховного Суду та підтверджені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18, пункт 57) та від 28 вересня 2021 року у справі № 761/45721/16-ц (Провадження № 14-122цс20, пункт 93)

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» жодним чином не виключає можливість притягнення власника істотної участі банку до відповідальності у порядку, визначеному статтею 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Так, відповідно до частин третьої - п`ятої статті 58 цього Закону учасники банку відповідають за зобов`язаннями банку згідно із законами України та статутом банку; власники істотної участі зобов`язані вживати своєчасних заходів для запобігання настання неплатоспроможності банку; пов`язана з банком особа за порушення вимог законодавства, у тому числі нормативно-правових актів НБУ, здійснення ризикових операцій, які загрожують інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, або доведення банку до неплатоспроможності несе цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність.

Водночас Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 28 вересня 2021 року у справі № 761/45721/16-ц звернула увагу, що зазначеною статтею передбачена відповідальність пов`язаних осіб банку перед банком, а не перед його кредиторами.

При цьому відповідно до частини шостої статті 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» пов`язана з банком особа, дії або бездіяльність якої призвели до завдання банку шкоди з її вини, несе відповідальність своїм майном; якщо внаслідок дій або бездіяльності пов`язаної з банком особи банку завдано шкоди, а інша пов`язана з банком особа внаслідок таких дій або бездіяльності прямо або опосередковано отримала майнову вигоду, такі особи несуть солідарну відповідальність за завдану банку шкоду. Законом не встановлено підстав та процедур притягнення учасників банку до відповідальності у процедурі виведення банку з ринку інакше, ніж за частиною шостої цієї статті, оскільки саме у процедурі виведення банку з ринку здійснюється встановлення усіх активів та пасивів банку. Зазначена відповідальність реалізується лише через відшкодування шкоди, спричиненої банку, тобто відповідно до частини шостої статті 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Крім того, ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено спеціального суб`єкта, який має право звернення з вимогами до власників істотної участі, таким суб`єктом є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, при цьому таке звернення можливе лише після встановлення того, що майна банку виявилося недостатньо для здійснення погашення вимог кредиторів, а така обставина може бути встановлена лише після закінчення ліквідаційної процедури.

У разі невиконання зазначених вимог Фонд звертається з такими вимогами до суду.

Передбачене ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» покладення відповідальності на власників істотної участі банку у випадку визнання його неплатоспроможним не є автоматичним. Така відповідальність має бути застосована до власників істотної участі лише за наявності їх вини у настанні неплатоспроможності банку.

Проте відповідальність особи у вигляді обов`язку відшкодувати шкоду наступає лише за наявності в сукупності певних умов, які разом утворюють склад цивільного правопорушення, а саме: наявність шкоди, протиправної поведінки, причинного зв`язку між поведінкою і шкодою, вини.

Такий елемент, як наявність шкоди, полягає у будь-якому знеціненні блага, що охороняється законом.

Протиправна поведінка заподіювача шкоди полягає у порушенні правової норми, що виявляється у здійсненні заборонених правовою нормою дій або в утриманні в здійсненні наказів правової норми діяти певним чином.

Наявність такої умови цивільно-правової відповідальності, як причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою (збитками), зумовлена необхідністю встановлення факту, що саме протиправна поведінка конкретної особи, на яку покладається така відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що з необхідністю та невідворотністю спричинила збитки.

Вина є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає у психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Таким чином, вимагаючи відшкодування шкоди з власників істотної участі банку та/або їх керівників, позивачу потрібно насамперед довести факт завдання йому шкоди завдавачами такої шкоди, розмір зазначеної шкоди, докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань власниками істотної участі та заподіяною шкодою.

Тобто, Позивачем у разі ліквідаційної процедури неплатоспроможного банку може виступати не кредитор банку, а Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, що врегульовано ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та п. 6.15. Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.07.2012 р. №2.

Отже, відповідно до висновків викладених Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 28.09.2021 р. в справі № 761/45721/16-ц, судом проведено аналіз норм закріплених в ст.ст. 2, 8, 22, 80, 91, 92, 190, 191, 619, 1166, 1192 ЦК України, ст. 54 ГПК України, ст.ст. 61, 64, 82 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 2, 14, 19, 52, 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст.ст. 2, 26, 29,36 - 38, 46, 54, розділ VІІІ Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим зроблено висновок, що оскільки позивач звернувся до суду з позовом про стягнення на його користь коштів як збитків, завданих, на його думку, неправомірними діями відповідача по відношенню до банку, то з урахуванням положень ст. 2 ЦПК України, права позивача не підлягають захисту, оскільки такими діями з боку відповідача збитки можуть бути завдані саме банку, а не позивачу, як вкладнику цього банку.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, враховуючи висновки, які викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.09.2021 р. в справі № 761/45721/16-ц, оскільки позивач не довів порушення з боку відповідача саме його права чи безпосереднього інтересу, а тому він є неналежними позивачем за заявленими ним в даній справі вимогами, у зв`язку з чим суд відмовляє КП "ГЛУХІВСЬКИЙ ТЕПЛОВИЙ РАЙОН" Глухівської міської ради в особі представника - Позднякова Петра Вікторовича в задоволенні позову до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство «МЕГАБАНК» про стягнення коштів .

Крім того, Велика Палата Верховного Суду, в Постанові на яку суд послався вище по тексту, погоджується з доводами про те, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» жодним чином не виключає можливість притягнення власника істотної участі банку до відповідальності у порядку, визначеному статтею 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Але, проаналізувавши в комплексі всі положення вказаної статті Закону, Велика Палата Верховного Суду, не вирішуючи питання про виконання чи порушення відповідачем обов`язків, покладених на нього законом, зокрема статтею 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність», оскільки таке вирішення було би виходом за межі розглядуваної справи, зазначила, що зазначене питання має бути вирішене в межах іншої справи за позовом належного позивача.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.2,4, 12,13 76-82, 89, 141, 263-265, 340 ЦПК України,-

ВСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «ГЛУХІВСЬКИЙ ТЕПЛОВИЙ РАЙОН» Глухівської міської ради в особі представника - Позднякова Петра Вікторовича до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство «МЕГАБАНК» про стягнення коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22.04.2024.

Відомості щодо учасників справи:

позивач - Комунальне підприємство «ГЛУХІВСЬКИЙ ТЕПЛОВИЙ РАЙОН» Глухівської міської ради (, юридична адреса: 41400, Сумська область, м.Глухів, вул.Києво-Московська, 14);

відповідач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 );

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство «МЕГАБАНК» (, юридична адреса: м.Київ, вул.Січових Стрільців, 17, поверх 7).

Суддя А. М. Тимченко