Справа № 750/3160/24
Провадження № 2-др/750/15/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 червня 2024 року м. Чернігів
Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:
судді - Рахманкулової І.П.,
секретаря Мойсієнко К.А.,
за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,
відповідача - ОСОБА_2 ,
представника відповідача - ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні питання про судові витрати у справі № 750/3160/24,
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 квітня 2024 року у справі № 750/3160/24, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 36544 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. у відшкодування збитків, а всього 46544 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1211 грн. 20 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору. (а.с. 107-109).

У судовому засіданні при розгляді даної справи по суті, яке відбулося 26 квітня 2024 року, представник позивача зробив заяву про те, що подасть до суду докази понесених позивачем витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, як це передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

30 квітня 2024 року представник позивача адвокат Сірий І.О. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, понесених позивачем у даній справі.

Представник позивача у судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у даній справі підтримав та просив суд її задовольнити.

Відповідач та її представник у судовому засіданні проти стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. заперечували, посилаючись на їх неспівмірність зі складністю справи та наданим адвокатом обсягом послуг. Також відповідач зазначила, що на даний час вона знаходиться у скрутному матеріальному та психологічному становищі, не працює, оскільки її син є військовослужбовцем та вважається зниклим (перебуває у полоні) з 2022 року.

24 червня 2024 року представник ОСОБА_2 адвокат Огородник Ю.О. подала до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Заслухавши пояснення учасників справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України.

За приписами статей 133, 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно п. 3 частини другої ст. 141 ЦПК судові витрати, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачу правничу допомогу надавав адвокат Сірий Іван Олександрович на підставі договору про надання правової допомоги від 01.02.2024 та ордеру серії СВ № 1080343 від 05.03.2024 (а.с. 71, 114-116).

Відповідно до копії звіту адвоката про виконану роботу за договором про надання правової допомоги від 01.02.2024, вартість робіт виконаних адвокатом станом на 29.04.2024 становить 10000 грн. (а.с. 117).

Згідно квитанції № 9340-6419-0976-0115 від 29.04.2024 підтверджується сплата позивачем адвокату 10000 грн. (а.с. 113).

Частиною другою статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно частини шостої статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказані критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Така ж позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц.

Оскільки позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу у даній справі. Проте, враховуючи клопотання представника відповідача про неспівмірність розміру витрат на правничу допомогу, врахування фінансового стану обох сторін, а також складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності та співрозмірності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 5000 грн. витрат на правничу допомогу, вважаючи таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи.

Керуючись ст. 141, 142, 246, 258-261, 270, 353, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_2 ) 5000 грн. (п`ять тисяч грн.) у відшкодування витрат на правничу допомогу.

В іншій частині заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів в порядку ст. 354 ЦПК України.

Суддя