УХВАЛА

24 червня 2024 року

м. Київ

справа № 450/3443/17

провадження № 61-6703ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Пророка В. В.

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Зошія Юрія Йосиповича на рішення Сихівського районного суду м. Львова

від 23 жовтня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 квітня 2024 року всправі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів та

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_1 1 309 929,60 грн боргу.

Вказував, що 05 грудня 2016 року між ним та відповідачкою укладено договір оренди обладнання. Відповідно до пункту 1 вказаного договору він передав, а ОСОБА_1 взяла в тимчасове володіння та користування обладнання (опалубку будівельну за комплектуючими згідно з додатком № 1).

У пункті 3.2 договору сторони погодили, що передача майна в оренду здійснюється згідно з додатком № 1 до договору, який є актом передачі майна в оренду.

Зазначав, що акт підписано сторонами в день укладення договору 05 грудня

2016 року. Строк оренди становив 14 діб з моменту прийняття майна за актом приймання майна в оренду. Після закінчення строку оренди відповідачка не повернула майно, чим порушила взяті за договором зобов`язання, жодних коштів за оренду обладнання не сплатила.

23 жовтня 2023 року рішенням Сихівського районного суду м. Львова позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 309 929,06 грн боргу.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

04 квітня 2024 року постановою Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Сихівського районного суду

м. Львова від 23 жовтня 2023 року залишено без змін.

04 травня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Зошій Ю. Й. засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 квітня 2024 року, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

21 травня 2024 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених у ній недоліків, а саме для сплати судового збору.

У червні 2024 року до Верховного Суду надійшло клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, зі змісту якого та доданих до нього додатків встановлено виконання заявником вимог ухвали.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суд апеляційної інстанції не врахував правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду

від 14 листопада 2018 року в справі № 145/2047/16-ц, від 13 лютого 2019 року в справі № 910/8729/18, в постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року в справі № 234/3341/15-ц, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження за пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування частин першої, другої статті 760 Цивільного кодексу України, а саме, чи сплачувати оренду, чи відшкодовувати вартість втраченого майна в орендних відносинах, у яких об`єкт оренди є втраченим, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження за пунктом 6 частини першої, пунктами 1, 3 частини третьої статті 411 ЦПК України, заявник вказує, що суди ухвалили судове рішення з порушенням правил юрисдикції, не дослідили зібрані в справі докази та необґрунтовано відхилили клопотання про передачу справи за предметною та суб`єктною юрисдикцією, витребування документів та про виклик свідків, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Вбачаються підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Зошія Ю. Й. та витребування матеріалів справи.

Крім того, заявник просить зупинити виконання рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2023 року та постанови Львівського апеляційного суду від 04 квітня 2024 року до закінчення касаційного провадження.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду може бути надано копію такої постанови.

Заявник не обґрунтував, в чому полягає утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судових рішень. Незгода з оскаржуваними судовими рішеннями як така не є підставою для зупинення їх виконання на час перегляду справи в касаційному порядку.

Заявником не надано доказів на підтвердження обставин, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання судових рішень, в задоволенні заяви необхідно відмовити. У таких висновках визначальними є правила статей 12 та 13 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як зазверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження в справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Зошія Юрія Йосиповича на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 квітня 2024 року.

Витребувати ізСихівського районного суду м. Львова цивільну справу

№ 450/3443/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Зошія Юрія Йосиповича про зупинення виконання рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 квітня 2024 року до закінчення касаційного провадження.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

Є. В. Петров

В. В. Пророк