Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/699/24

26 червня 2024 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді Куценка О. О., з участю секретаря судового засідання Двібородчин І. В., за участі заявника ОСОБА_1 її представника адвоката Поповича М.М. розглянувши у порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Богородчанська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини,

в с т а н о в и в:

16 травня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 з ІНФОРМАЦІЯ_2 до дня смерті спадкодавця, тобто не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла спадкодавець ОСОБА_2 , яка проживала по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 не склала заповіт та відповідно не розпорядилась майном на випадок своєї смерті.

Вона звернулась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті її свекрухи ОСОБА_2 , а саме земельної ділянки (паю).

В листі нотаріуса від 23 квітня 2024 року, їй було роз`яснено, що необхідно звернутись до суду з заявою про встановлення факту проживання із спадкодавцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Спадкодавець ОСОБА_2 була другою дружиною ОСОБА_3 , який доводиться батьком її покійного чоловіка ОСОБА_4 .

Перша дружина ОСОБА_3 ОСОБА_5 , померла у 1964 році і в цьому ж році ОСОБА_3 став проживати однією сім`єю із ОСОБА_2 , але шлюб офіційно зареєстрували 12 квітня 1980 року. Спільних дітей у них не було.

З часу одруження заявниці із ОСОБА_4 , тобто з 12 листопада 1983 року вони проживали однією сім`єю разом із спадкодавцем ОСОБА_2 та до її смерті.

Ухвалою суду від 17 травня 2024 року було відкрито провадження по справі та призначено судовий розгляд на 06 червня 2024 року.

Ухвалою суду від 06 червня 2024 року розгляд справи було відкладено та витребувано у приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Острогляд Я.В. інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), копію спадкової справи, відомості про коло спадкоємців, видані свідоцтва про право на спадщину щодо спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Попович М.М. заявлені вимоги підтримали просили заяву задовольнити.

В судове засідання представник заінтересованої особи Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Селищний голова надав заяву про розгляду справи за відсутності представника селищної ради, просив вирішити справу на розсуд суду (а.с.19).

Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 у справі N 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд, вислухавши заявника та його представника, допитавши свідка ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про вставлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Позивач звернулась до суду з метою встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш, як 5 років до часу відкриття спадщини. Встановлення факту проживання однією сім`єю має для заявника юридичне значення та необхідне їй для подальшого оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1 та 2 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Змістом положень ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Хмелівської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області серії НОМЕР_1 від 10 травня 2019 року, актовий запис №5 (а.с.9).

З дослідженої судом копії довідки старости Хмелівського старостинського округу від 22 квітня 2024 року (а.с.11) вбачається, що ОСОБА_2 до дня смерті постійно проживала і постійно зареєстрована в АДРЕСА_1 . На день її смерті за вказаною адресою була зареєстрована її невістка ОСОБА_1 , 1964 року народження.

ОСОБА_2 на праві власності належала земельна ділянка площею 0,82 га, яка розташована на території с. Хмелівка Хмелівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акту на право власності на землю серії ІФ №040625 від 27 березня 2001 року (а.с.12).

Заявник звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 . однак постановою приватного нотаріуса Острогляд Я.В. від 23 квітня 2024 року заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та роз`яснено, що відповідно до ст. 1264 ЦК України необхідно звернутись до суду про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с.4).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30 травня 2007 року "Про судову практику у справах про спадкування" якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`ю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (пункт 21 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування").

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03червня 1999 року N 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі, але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Відповідно до висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 24 вересня 2020 року по справі N 644/5818/18 (провадження N 61-8569св19), при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), підлягають врахуванню правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: проживання однією сім`єю із спадкодавцем; на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Вказані висновки узгоджуються також з позицією Верховного суду, викладеною в постанові 19 квітня 2023 року по справі N 308/10705/20 (провадження N 61-3317св22).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі N 644/6274/16-ц (провадження N 14-283цс18) також вказано, що про спільне проживання можуть свідчити наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Факт проживання заявника із спадкодавцем однією сім`єю не менше 5 років на час смерті останнього підтверджується письмовими доказами, а також показаннями свідка ОСОБА_6 , яка дала показання, що вона є мешканкою села Хмелівка та проживає по АДРЕСА_2 . Заявниця, проживає у сусідньому будинку (через паркан) та не є її родичкою незважаючи на однакове прізвище. Чоловік заявниці, ОСОБА_4 , помер у 2016 році. Батьком ОСОБА_4 був ОСОБА_3 . ОСОБА_2 була другою дружиною ОСОБА_3 та доводиться мачухою покійного чоловіка заявниці. Свідку відомо, що ОСОБА_2 , яка є спадкодавцем, постійно проживала однією сім`єю разом із заявницею по АДРЕСА_1 . Інших родичів у ОСОБА_2 немає. Свідок підтверджує, що заявниця з часу одруження з ОСОБА_4 , проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 та доглядала за нею до її смерті у 2019 році.

Свідок ОСОБА_6 , підтвердила факт проживання однією сім`єю заявника зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1983 року до дня смерті спадкодавця, тобто не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Свідок зазначила, що заявниця та спадкодавець постійно проживали разом, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, брали участь у спільних витратах, на спільні кошти підтримували належний стан будинку, необхідний для проживання в ньому.

Відповідно до п. 211 "Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженої наказом Міністра Юстиції України N 20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі N 484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником та оцінені судом.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника та його представника, покази свідка ОСОБА_6 , суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог щодо встановлення факту її проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1983 року до дня смерті спадкодавця, тобто не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При цьому, суд приймає до уваги ті обставини, що заявник та спадкодавець разом проживали; мали спільний бюджет, спільні справа та обов`язки; були пов`язані спільним побутом, брали участь у спільних витратах; сплачували комунальні послуги, заявник ОСОБА_1 здійснювала організацію поховання спадкодавця ОСОБА_2 .

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем породжує для заявника юридичні наслідки, є необхідним для реалізації права на оформлення спадкового майна, як спадкоємцем четвертої черги та чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

На підставі наведеного, керуючись ст. 19, 89, 229, 263-265, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Богородчанська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_1 , а саме з 1983 року та до 08 травня 2019 року, тобто не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Повний текст судового рішення складено 26 червня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя :