Справа № 212/6093/17
У Х В А Л А

08 травня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого-судді Борис О.Н., за участі секретаря судового засідання Годунової В.Г., в порядку ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області заяву Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та про видачу дублікату виконавчого листа у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

До Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла заява представника Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та про видачу дублікату виконавчого листа у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заяву мотивовано тим, що 23.06.2018 на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.12.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованості за кредитним договором в розмірі 5 066,65 грн судом видано виконавчий лист, який стягувачем було передано для примусового виконання до Покровського відділу ДВС міста Кривого Рогу Дніпропетровської області та відкрито виконавче провадження №57132314. 03.01.2024 стягувачем направлено запит до ВДВС про стан виконання вказаного виконавчого листа. 09.04.2024 АТ «Укрексімбанк» отримано лист від Покровського ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області від 04.04.2024, відповідно до якого 26.12.2018 в рамках виконання виконавчого провадження № 57132314 винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п.2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (відсутність майна у боржника на яке можливо звернути стягнення). Вказана постанова ВДВС та оригінал виконавчого документу не надходили на адресу стягувача, що обумовило його необізнаність про стан виконавчого провадження.

АТ «Державний експортно-імпортний банк України» просив суд поновити строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання, який пропущений з поважних причин, у зв`язку з тривалим карантином в Україні, пов`язаним з короновірусною хворобою, а з 24.02.2022 - введенням в країні воєнного стану. Вважає, що втрата виконавчого листа відбулася поза волею стягувача, оскільки на адресу останнього він не надходив, докази щодо його отримання у матеріалах справи відсутні, виконавче провадження закрите, що перешкоджає виконанню судового рішення, тому є потреба в одержанні дубліката втраченого виконавчого документа.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, просить суд розглядати заяву без його участі.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду заяви повідомлена належним чином.

На підставі зазначеного та, враховуючи скорочені строки розгляду заяви, а також те, що заінтересовані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає судовому розгляду, суд доходить до висновку про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволення, виходячи з таких підстав.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.12.2017 позов Публічого акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором в розмірі 5 066 гривень 65 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» 1 600 грн. судового збору (а.с. 31-33).

23.06.2018 року на виконання зазначеного вище судового рішення представнику АТ «Укрексімбанк» було надіслано дублікат виконавчого листа (а.с. 45).

Згідно листа Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 04.04.2024 №28.10-34/79208, встановлено, що 04.09.2018 року на виконання до відділу надійшов виконавчий документ з виконання виконавчого листа від 23.06.2018 №2/212/2965/17, виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» заборгованості в сумі 6 666,65 грн, того ж дня державним виконавцем керуючись ст. 17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП №57132314. 26.12.2018 згідно вимог п.2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа, та направлено разом із виконавчим документом на адресу стягувача АДРЕСА_1 .Надати більш детальнішу інформацію не представляється можливим у зв`язку з закінченням строку зберігання завершених виконавчих проваджень. Станом на 04.04.2024 на адресу відділу виконавчий документ повторно не надходив та на виконанні у відділі не перебуває. (а.с.58)

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до частини першої статті 1 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України вводяться в дію вимоги частини четвертої статті 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

Матеріали справи не містять доказів повного або часткового виконання боржником рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.12.2017.

Відповідно до довідки АТ «Укрексімбанк» №0500180/11290-24 від 11.04.2024 у період з 26.12.2018 по 11.04.2024 відділення не отримувало постанову Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 22.08.2019 винесену у рамках виконавчого провадження ВП №57132314 разом з оригіналом виконавчого листа №212/6093/17 (провадження №2/212/2965/17) виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по стягненняю заборгованості з ОСОБА_1 (а.с.60)

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, на момент видачі судом виконавчого листа № 2-448/10 від 05.05.2011 були врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (далі Закон № 606-XIV).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Разом із тим, частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року та діяв на час ухвалення оскаржуваного судового рішення (далі Закон № 1404-VIII), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені у вказаних правових нормах, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, ? з наступного дня після його постановлення.

Згідно з вимогами пункту 1 частини першої статті 23 Закону № 606-XIV у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (частина друга статті 23 Закону № 606-XIV).

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення (частина третя статті 23 Закону № 606-XIV).

Аналогічні приписи містяться у частинах четвертій, п`ятій статті 12 Закону № 1404-VIII.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

За правилами частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

З огляду на викладене, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 2515/739/2012, від 12 березня 2018 року у справі № 583/1828/17-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 201/15305/14-ц, від 22 січня 2020 року у справі № 2-1693/10, від 28 травня 2020 року у справі № 1003/6035/12.

За відсутності належних і допустимих доказів направлення стягувачу Покровським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) копії постанови про повернення виконавчого документа від 26.12.2018 та виконавчого листа №2/212/2965/17 від 23.06.2018, у суду відсутні підстави вважати, що стягувач байдуже ставився до своїх процесуальних прав і обов`язків сторони виконавчого провадження, втратив інтерес до виконання судового рішення.

Встановивши, що в матеріалах справи відсутні докази отримання банком копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, внаслідок чого він був позбавлений можливості дізнатися про переривання строку пред`явлення його до виконання і нездійснення виконавчих дій, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та наявність підстав для його поновлення.

Крім того, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (надалі - Європейського суду) та Європейської комісії з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду в справі «СОВТРАНСАВТО-ХОЛДИНГ» проти України (заява № 48553/99) від 25.07.2002 зазначено, що суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1, повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів («Брумареску проти Румунії»).

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст.6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В Законі України «Про виконавче провадження» поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження (стаття 1). Наведене узгоджується з практикою ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд.

Так, у рішенні від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece) ЄСПЛ зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Право на справедливий суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін. Обов`язковість виконання судових рішень, разом із іншими складовими права на справедливий суд, зокрема, такими як суб`єктивна неупередженість суду, принцип правової визначеності, заборона втручання законодавця у відправлення правосуддя розглядаються Судом в якості елементів верховенства права (Golder v. The United Kingdom, аpp. no. 4451/70).

В рішенні по справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 (заява №60750/00), «Ромашов проти України» від 27.07.2004 (заява №67534/01), «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997, зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду».

У рішенні від 17.05.2005 по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів вжити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії ст.6 Конвенції.

Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу (перше рішення стосовно Росії: «Бурдов проти Росії». Комюніке Секретаря Суду 07.05.2002; рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 тощо).

Ураховуючи, що рішення суду не виконано, заборгованість боржником не сплачена, є підстави для видачі дублікату замість втраченого виконавчого листа №2/212/2965/17, виданого 23.06.2018 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованості в сумі 5 066,65 грн, судового збору 1 600,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 433 ЦПК України, п. 17.4Перехідних положень ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та про видачу дублікату виконавчого листа у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Поновити Акціонерному товариству «Державний експортно-імпортний банк України» строк пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі №212/6093/17 (провадження 2/212/2965/17) виданого на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.12.2017 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України».

Видати дублікат виконавчого листа по справі №212/6093/17 (провадження 2/212/2965/17) для виконання рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.12.2017 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена та підписана 08 травня 2024 року.

Суддя О. Н. Борис