Справа №461/4116/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2024 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Волоско І.Р.

секретар судового засідання Старовецька С.І.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просила суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в порядку спадкування на користь ОСОБА_3 218 115,40 грн пенсії, недоотриманої ОСОБА_4 , що була нарахована ОСОБА_4 на виконання судового рішення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 року № 380/22075/21, яке набрало законної сили 22.02.2022 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 , починаючи з 01.12.2019 на підставі довідки від 24.09.2021 №3417, з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень), виходячи із основного розміру пенсії, встановленого рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 у справі №380/262/21, та здійснити виплату, з урахуванням виплачених сум.

На виконання рішення суду відповідачем 06.05.2022 року було проведено розрахунок на доплату пенсії за пенсійною справою № 91 17074.

Згідно проведеного розрахунку сума доплати пенсії за пенсійною справою № 91 17074 становить 218115 (двісті вісімнадцять тисяч сто п`ятнадцять) грн. 40 коп.

Однак дана сума коштів, яка належала ОСОБА_4 , виплачена не була.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Після смерті ОСОБА_4 позивач звернулась в Червоноградську нотаріальну контору для оформлення спадщини.

19.09.2023 року державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори Львівської області видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого позивач являється єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_4 .

11.01.2024 року позивач звернулась із заявою до Відділу обслуговування громадян № 5 Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якій просила виплатити їй, як єдиному спадкоємцю, нараховану, але не виплачену ОСОБА_4 доплату до пенсії, обчислену на виконання судового рішення.

30.01.2024 року позивач отримала лист Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 2054-1260/К-52/8-1300/24 від 22.01.2024 року, в якому вказано, що доплату, обчислену ОСОБА_4 на виконання судового рішення, позивач зможе отримати за умови покладення судом зобов`язань в частині виплати їй пенсії, яка була нарахована померлому.

Тобто Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийняло рішення про відмову у виплаті позивачу, як єдиному спадкоємцю, нарахованої, але не виплачененої ОСОБА_4 доплати до пенсії, обчисленої на виконання рішення суду.

Вказану відмову Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області на отримання пенсійних виплат позивач вважає незаконною і такою, що порушує її права.

Представник позивача у судовому засіданняі заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов заперечила з підстав, наведених у відзиві. Вказує на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 14 жовтня 2022 року затверджено бюджет Пенсійного фонду України на 2022 рік. У бюджеті Пенсійного фонду України на 2022 рік на видатки за рахунок коштів Державного бюджету України на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду виділено 360 млн. грн. Планом доходів і видатків Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на 2022, який 19.10.2022 затверджений Головою правління Пенсійного фонду України, на погашення заборгованості з пенсійних виплат (щомісячного довічного грошового утримання) за рішеннями суду затверджено кошти в сумі 19 406,2 тис. грн. В листопаді 2022 року Головним управлінням проведено виплату заборгованості за рішеннями суду, які набрали законної сили по 30.04.2020. У грудні 2022 року Головним управлінням проведено виплату заборгованості за рішеннями суду, які набрали законної сили по 08.07.2020. У бюджеті Пенсійного фонду України на 2023 рік на видатки за рахунок коштів Державного бюджету України на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду виділено 360 млн. грн. Планом доходів і видатків Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на 2023, який 29.06.2023 затверджений Головою правління Пенсійного фонду України, на погашення заборгованості з пенсійних виплат (щомісячного довічного грошового утримання) за рішеннями суду затверджено кошти в сумі 16,6 млн. грн. У липні 2023 року Головним управлінням проведено виплату заборгованості за рішеннями суду, які набрали законної сили по 19.09.2020. Таким чином, виплата сум, донарахованих на виконання судових рішень, буде здійснена за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України, та не залежить від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Тобто виплата коштів, нарахованих на виконання рішення суду, буде здійснена після виділення відповідних коштів з Державного бюджету України. Також звертає увагу на те, що стягнення з територіального органу Пенсійного фонду України коштів, які знаходяться на його рахунках, але призначених для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування Головного управління Пенсійного фонду, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанести необмеженій кількості осіб. Просить відмовити у задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.

Заслухавши пояснення учансиків, перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 року № 380/22075/21, яке набрало законної сили 22.02.2022 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 , починаючи з 01.12.2019 на підставі довідки від 24.09.2021 №3417, з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень), виходячи із основного розміру пенсії, встановленого рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 у справі №380/262/21, та здійснити виплату, з урахуванням виплачених сум.

На виконання рішення суду відповідачем 06.05.2022 року було проведено розрахунок на доплату пенсії за пенсійною справою № 91 17074.

Згідно проведеного розрахунку сума доплати пенсії за пенсійною справою № 91 17074 становить 218115 (двісті вісімнадцять тисяч сто п`ятнадцять) грн. 40 коп.

Однак дана сума коштів, яка належала ОСОБА_4 , виплачена не була.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Після смерті ОСОБА_4 позивач звернулась в Червоноградську нотаріальну контору для оформлення спадщини.

19.09.2023 року державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори Львівської області видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого вона являюсь єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_4 .

11.01.2024 року позивач звернулась із заявою до Відділу обслуговування громадян № 5 Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якій просила виплатити їй, як єдиному спадкоємцю, нараховану, але не виплачену ОСОБА_4 доплату до пенсії, обчислену на виконання судового рішення.

30.01.2024 року позивач отримала лист Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 2054-1260/К-52/8-1300/24 від 22.01.2024 року, в якому вказано, що доплату, обчислену ОСОБА_4 на виконання судового рішення, позивач зможе отримати за умови покладення судом зобов`язань в частині виплати їй пенсії, яка була нарахована померлому.

Тобто Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийняло рішення про відмову у виплаті позивачу, як єдиному спадкоємцю, нарахованої, але не виплачененої ОСОБА_4 доплати до пенсії, обчисленої на виконання рішення суду.

Вказану відмову Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області на отримання пенсійних виплат позивач вважає незаконною і такою, що порушує її права.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно ч. 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, право на спадкове майно виникає з часу відкриття спадщини, а не з моменту отримання свідоцтва про право на неї, про що зазначається у постанові Верховного Суду від 22.03.2023 року у справі № 463/6829/21-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.09.2023 року державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори Львівської області видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого позивач являється єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_4 .

Як передбачено ст. 52 Закону України від 9 липня 2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася не доотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону,які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Згідно зі ст. 61 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією уразі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сумі втому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією уразі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Отже, зміст статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України.

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку. У разі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом право на спадкування виникає у спадкоємців за законом почергово. Ці спадкоємці набувають право на спадщину в рівних частках.

Подружжя спадкодавця відносяться до спадкоємців першої черги за законом.

Суми пенсії, які не були одержані спадкодавцем за життя, входять до складу спадщини за сукупності наступних умов: спадкодавець за життя мав право на її одержання та не реалізував це право; після смерті спадкодавця відсутні члени йогі сім`ї (або їх неможливо встановити).

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана; зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплаті недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з до відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотримано пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 вересня 2020року (справа № 428/6685/19), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується при застосуванні норм права.

Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, то сума недоотриманої пенсії, що належала померлому за життя і залишилась недоотриманою, у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини.

Відтак, позивач, прийнявши спадщину від померлого, має право на отримання усієї суми недоотриманої пенсії.

Доводи представника відповідача про те, що стягнення з рахунків відповідача призначених для виплати пенсій, конкретних сум може поставити під загрозу функціонування Пенсійного фонду та нанести шкоду необмеженій кількості осіб, є надуманими та безпідставними з огляду на наступне.

Заборгованість перед спадкодавцем виникла саме через неналежну діяльність саме відповідача який несвоєчасно виконав свої зобов`язання та, до того ж, вчинив дії які змусили спадкодавця звернутися до суду за захистом своїх інтересів. Зазначене твердження, на думку суду, є абсолютно надуманим адже Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Тобто своєчасне проведення соціальних виплат є прямим обов`язком відповідача. Більше того, у цій справі має місце ситуація коли спадкодавець помер, так і не дочекавшись отримання належних йому за законом виплат. Як пряме виконання своїх обов`язків і зобов`язань перед спадкоємцем «може поставити під загрозу функціонування Пенсійного фонду та нанести шкоду необмеженій кількості осіб» для суду, є незрозумілим.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріальноправові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Крім того, спосіб захисту права чи інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (п. 58).

Ці тези стосуються саме засад ефективного судового захисту, а отже можуть бути враховані у цій частині при ухваленні рішення у справі.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача, як спадкоємця, на отримання усього належного йому спадкового майна.

Враховуючи, що позивач має право, як спадкоємець, на отримання нарахованих, але не виплачених у повному обсязі сум пенсії, які входять до складу спадщини і не були отримані спадкодавцем за життя, проаналізувавши в сукупності надані докази, суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму сплаченого позивачем судового збору в повному розмірі, що становить 1073 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України,

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області () на користь ОСОБА_3 недоотриману за життя її чоловіком ОСОБА_4 пенсію, що була нарахована ОСОБА_4 на виконання судового рішення, в розмірі 218 115,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Р.Волоско