Справа № 939/2441/23
РІШЕННЯ

Іменем України

28 березня 2024 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді - Міланіч А.М.

при секретарях Смолянкіній М.Г., Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Бучанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання батьківства,

в с т а н о в и в:

В жовтні 2023 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог, який мотивував тим, що з 2022 року перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 від яких у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_4 . З 02 липня 2015 року відповідачка ОСОБА_2 була у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , який з початку березня 2022 року залишив свою офіційну дружину та пішов із сім`ї. Рішенням Бородянського районного суду від 27 квітня 2023 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Отже, з 2022 року він та відповідачка ОСОБА_2 перебувають у фактичних шлюбних відносинах, від яких народилась його донька, однак ст. 122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі; народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Зважаючи на те, що дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народилась до спливу десяти місяців з моменту розірвання шлюбу, її батьком відповідно до свідоцтва про народження є колишній чоловік ОСОБА_2 ОСОБА_3 .

Він як батько дитини прагне виконувати покладені на нього зобов`язання відповідно до норм чинного законодавства щодо батьківства, забезпечує дитину фінансово. При цьому відповідач ОСОБА_3 не є батьком дитини, не піклується про неї, не приймає жодної участі в житті дитини, а визначення його як батька відповідно до свідоцтва про народження має виключно формальний характер і суперечить правам дитини, яка має рідного батька, який готовий нести повну відповідальність та виконувати всі покладені на нього цим обов`язки. Він проживає разом з відповідачкою та донькою Златою, приймає участь у вихованні дитини, визнає її своєю донькою, має з дитиною стійкий психологічний контакт та прив`язаність. Крім цього має постійне місце проживання та стабільний дохід, задовільний стан здоров`я, не вживає алкогольні напої та наркотичні засоби. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається, зокрема, за рішенням суду. Тому просив визнати його (позивача) батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зобов`язати Бучанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (, місцезнаходження юридичної особи: 08292, Київська область, м. Буча, вул. Енергетиків, 1-А) виключити відомості про батька дитини з актового запису про народження та внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася у місті Києві (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 , місце державної реєстрації Бучанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), видане 12 вересня 2023 року, про що складено відповідний актовий запис №409), зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 та видати нове свідоцтво про народження, змінивши прізвище дитини з " ОСОБА_6 " на " ОСОБА_7 ", по батькові з " ОСОБА_8 " на " ОСОБА_9 ".

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, відповідно до поданої ним заяви просив розглянути справу без його участі, позов підтримав.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні викладене в заяві ОСОБА_1 підтвердила, просила позов задовольнити, виключити відомості відомості про батька дитини ОСОБА_3 з актового запису про народження, визнати позивача батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зобов`язати Бучанський відділ ДРАЦС внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначивши позивача ОСОБА_1 батьком дитини ОСОБА_4 та видати нове свідоцтво про народження, змінивши прізвище дитини з " ОСОБА_6 " на " ОСОБА_7 " та по батькові з " ОСОБА_8 " на " ОСОБА_9 ".

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, його представник ОСОБА_10 просила розглядати справу без їх з позивачем участі, проти задоволення позову не заперечувала.

Третя особа - Бучанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання представника не направив, відповідно до заяви просив розглянути справу без його участі.

Вислухавши пояснення відповідачки ОСОБА_2 , дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 народила дитину ОСОБА_4 . Батьком дитини записаний ОСОБА_3 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження, виписки про новонародженого, довідки про огляд педіатра/сімейного лікаря (а.с.23, 24, 25).

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 27 квітня 2023 року розірваний шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис №307 (а.с.26).

Відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або соби, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства).

Згідно із статтею 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів супільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними та релігійними групами.

Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтями 3, 4 Декларації про соціальні і правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, прийнятою резолюцією Генеральної асамблеї від 3 грудня 1986 року передбачено, що турбота про дитину лежить насамперед на її власних батьках.

Суд може встановити батьківство у разі спільного проживання і ведення спільного господарства матір`ю і особою, яка припускається батьком дитини, якщо ця особа приймає участь у вихованні дитини та утримує дитину, а також у разі визнання тим, хто припускається свого батьківства.

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду

Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні відомості до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до п. 2.16.4 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5 на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 5 постанова Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини і це одне з найактуальніших питань у сімейному праві України. Адже факт походження дитини від даного чоловіка спричиняє необхідність виконання обов`язків батька, визначених законодавством. За загальним правилом, у випадку, коли мати і батько перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі, презюмується, що дитина походить від подружжя. У випадку, якщо мати та батько дитини не перебували у шлюбі між собою, відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України походження дитини від батька визначається або за спільною заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Враховуючи, що позивач просить визнати його батьком малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і зазначені обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, то суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Керуючись ст.121,122,125,128,129,134 СК України, ст. 10-13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Бучанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання батьківства, задовольнити.

Виключити відомості про ОСОБА_3 , як батька дитини, з актового запису № 409, складеного 12 вересня 2023 року Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м. Києва, батьком малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за № 409, складеного 12 вересня 2023 року Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), де вказати батьком дитини ОСОБА_1 .

Змінити ОСОБА_4 прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », по-батькові з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Апеляційного суду Київської області.

Повне рішення суду складено 9 квітня 2024 року.

Головуюча-суддяА.Міланіч