02.05.2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року

м. Харків

Справа №642/5785/20

Провадження №8/642/3/24

Колегія суддів Ленінського районного суду м. Харкова в складі:

головуючого судді - Петрової Н.М.,

суддів - Проценка Л.Г., Вікторова В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кіора А.О.,

представника ОСОБА_1 адвоката Тітаренка О.О.

представника ОСОБА_2 адвоката Лаленкова С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харковів режимі відеоконференції заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами у справі № 642/5785/20 за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИЛА:

05.03.2024 до Ленінського районного суду м.Харкова надійшла заява ФОП ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами у справі № 642/5785/20 за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 16.02.2022 по справі №642/5785/20 за позовом ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_3 про захист прав споживачів позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача грошові кошти у розмірі 3999,00 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. та судовий збір на користь держави у розмірі 992,40 грн.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 19.07.2023 апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 16.02.2022 залишено без змін.

Додатковим рішенням Київського районного суду м.Полтави від 04.11.2023 у задоволені заяви про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

22 листопада 2023 року Другий сенат Конституційного Суду України у справі №3-88/2021 (209/21, 47/22, 77/23, 188/23) виніс рішення №10-р(ІІ)/2023, яким визнав таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), пункти 1, 5 частини шостої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Заявник вважає, що при відкритті провадження суд першої інстанції враховував лише ціну позову на підставі положень пункту 1 частини 4 та пункту 1 частини 6 статті 19 ЦПК України, вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, аргументуючи це її малозначністю. Згідно з п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України, що була визнана неконституційною, малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, підстава віднесення справи до категорії малозначних - ціна позову - була визнана неконституційною.

Таким чином, за відсутності критерію для віднесення справи до малозначних (п. 1 ч. 4 ст. 19 ЦПК України), дану справу слід було б розглядати за правилами загального позовного провадження, оскільки норма, яка визначала б віднесення даної справи до категорії малозначних, відсутня.

Заявник вважає, що розгляд даної справи за позовом ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_3 про захист прав споживачів позов в порядку спрощеного позовного провадження є порушенням норм процесуального права і є обов?язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухваленням нового судового рішення судами апеляційної інстанції (п. 7 ч. 3. ст. 376 ДПК України) та судом касаційної інстанції (п.2 ч. 3 ст. 411 ЦПК України). За аналогією закону наявна обов?язкова підстава для скасування рішення суду першої інстанції по даній справі, а саме розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Посилаючись на вказані обставини, відповідач ФОП ОСОБА_1 просить скасувати рішення Ленінського районного суду м.Харкова у справі №642/5785/20 від 16.02.2022, розглянути справу в порядку загального позовного провадження, позовну заяву ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 про захист прав споживачів залишити без задоволення.

Ухвалою суду від 08.03.2024 заяву ФОП ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами прийнято до розгляду колегіально у складі трьох суддів: головуючого судді Петрової Н.М., суддів Проценка Л.Г., Вікторова В.В.

Представник відповідача ФОП ОСОБА_1 адвокат Тітаренко О.О. в судовому засіданні підтримав заяву в повному обсязі, просив її задовольнити та скасувати рішення Ленінського районного суду м.Харкова у справі №642/5785/20 від 16.02.2022, розглянути справу в порядку загального позовного провадження, позовну заяву ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 про захист прав споживачів залишити без задоволення.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Лаленков С.М. в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про перегляд рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 16.02.2022 за виключними обставинами у справі №642/5785/20, вважає його законним та обґрунтованим.

Відповідач ФОП ОСОБА_3 в судове засідання не з?явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, 29.04.2024 на адресу суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з її відрядженням, надала суду копію наказу № 007 від 28.04.2024 про відрядження, згідно якого за період з 30.04.2024 по 25.05.2024 ОСОБА_3 постійно перебуватиме у відрядженнях. Крім того, вказана заява про відкладення розгляду справи відправлена з електронної адреси відповідача ФОП ОСОБА_1 , що ставить під сумнів суб`єкта відправлення такого електронного листа.

Згідно з ч.3 п.п.10,11 ст.ст.2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: розумність строків розгляду справи; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч.1, ч.2 п.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: вчинення дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що провадження у даній справі відкрито з лютого 2024, відповідач ОСОБА_3 в судові засідання не з`являлася, рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 16.02.2022 не зачіпає її права, колегія суддів дійшла висновку, що процесуальна поведінка відповідача ОСОБА_3 спрямована на затягування і перешкоджання розгляду справи, та суперечить завданню цивільного судочинства.

Крім того, згідно з приписами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Савенкова проти України» від 02.05.2013, «Папазова та інші проти України» від 15.03.2012).

Європейський суд щодо тлумачення положення «розумний строк» в рішенні у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення законних прав та інтересів учасників справи, повного, об`єктивного та всебічного її розгляду, колегія судів вважає за необхідне розглядати справу за відсутності відповідача ОСОБА_3 , враховуючи принципи розумності строку та неодноразові заяви про відкладення розгляду справи.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимогивідповідача ФОП ОСОБА_1 , об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Під час судового розгляду встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 16.02.2022 по справі №642/5785/20 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь позивача грошові кошти у розмірі 3999,00 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. та судовий збір на користь держави у розмірі 992,40 грн. В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 відмовлено (Том-2, а.с.46-48).

Постановою Полтавського апеляційного суду від 19.07.2023 апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 16.02.2022 залишено без змін (Том-2, а.с.241-247).

Додатковим рішенням Київського районного суду м.Полтави від 04.11.2023 у задоволені заяви представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Лаленкова С.М. про ухвалення додаткового рішення відмовлено (Том-2, а.с. 104-108).

У відповідності до п.1 ч.3 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Згідно з ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За нормами ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

До малозначних справ, окрім іншого, згідно п.2 ч.6 ст. 19 ЦПК України, належать справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Одночасно, частиною 2 ст. 274 ЦПК України визначено, що в порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Вичерпний перелік справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження наведено в ч.4 ст. 274 ЦПК України, до якого відносяться справи:1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Згідно рішення № 10-р (ІІ) 2023 Другого сенату Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року у справі за конституційними скаргами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пунктів 1, 5 часини шостої статті 19, пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України у справі №3-88/2021 (209/21, 47/22, 77/23, 188/23) визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України; визнано таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), пункти 1,5 частини шостої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України; пункти 1,5 частини шостої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, визнані неконституційними, утрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Зі змісту заявлених позовних вимог ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_3 вбачається, що зазначена справа не входить до переліку справ, викладених в ч.4 ст. 274 ЦПК України та згідно ч.ч.1, 2 ст. 274 ЦПК України, може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження.

В розумінні п.2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, а тому може бути розглянутою судом за правилами спрощеного позовного провадження.

Також слід врахувати те, що за рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року норми п.п. 1, 5 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є чинними та втратять чинність лише 22 травня 2024 року.

Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для перегляду рішення суду у зазначеній справі за виключними обставинами.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що обставини, викладені у заяві позивача, не є підставою для перегляду судового рішення за виключними обставинами, а тому у задоволенні заяви відповідача ФОП ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з виключними обставинами рішення Ленінського районного суду м.Харкова у справі №642/5785/20 від 16.02.2022 слід відмовити та залишити вказане рішення в силі.

Керуючись ст.ст. 423, 429 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами у справі № 642/5785/20 за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів - відмовити.

Рішення Ленінського районного суду м.Харкова у справі №642/5785/20 від 16.02.2022 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя Петрова Н.М.

Судді Вікторов В.В.

Проценко Л.Г.