Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1730/21
Провадження №: 2/332/82/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Сінєльніка Р.В., при секретарі Васильченко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом Концерну «Міські теплові мережі» (місцезнаходження : м.Запоріжжя бульвар Гвардійський , 137 ) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

05.05.2021 року Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у період з 01.10.2014 р. по 01.03.2021 р. та зазначив, що надав послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає відповідач. В зв`язку з тим, що відповідач сплачує за надані послуги не в повному обсязі, за вказаний період виникла заборгованість в розмірі 34936,66 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів та судові витрати в розмірі 2270,00 грн. судового збору.

Ухвалою від 26.05.2021 року відмовлено у відкриті провадження у справі в частині позовних вимог КОНЦЕРН «МТМ» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, у звязку зі смертю відповідача ОСОБА_3 та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження за позовом КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, справу призначено до судового розгляду(а.с. 12).

08.12.2021 року Заводським районним судом м.Запоріжжя по даній справі ухвалено заочне рішення про задоволення позовних вимог(а.с. 25-27).

Не погоджу.чись з зазначеним рішенням відповідач ОСОБА_2 , в особі представника адвоката Левицької Ю.В. 24.04.2023 подала до суду заяву про перегляд заочного рішення від 08.12.2021 (а.с. 33-38)

Ухвалою суду від 11.05.2023 року заочне рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08.12.2021р. по цивільній справі за позовом концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості скасовано, справу призначено до судового розгляду (а.с. 50).

01.08.2023 року (до суду надійшла 08.08.2023) позивачем подано уточнену позовну заяву(а.с. 72а-74).

Ухвалою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 09.08.2023 року прийнято до провадження уточнений позов концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення боргу, залучено в якості співвідповідачів по справі: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 85).

Ухвалою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 19.02.2024 року, за заявою представника позивача позовну заяву концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення боргу , в частині позовних вимог до ОСОБА_4 , залишено без розгляду.

В подальшому, 11.03.2024 року представником позивача подано уточнену позовну заяву до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у період з 01.10.2014 р. по 31.01.2024 р. та зазначив, що надав послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкають відповідачі. В зв`язку з тим, що відповідачі сплачують за надані послуги не в повному обсязі, за вказаний період виникла заборгованість в розмірі 50545,56 грн. Позивач просить стягнути заборгованість з ОСОБА_2 за період з 01.10.2014 по 11.10.2016 року в розмірі 5185,48 грн. ; солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за період з 12.10.2016 по 31.01.2024 року в розмірі 45360,08 грн. та судові витрати в розмірі 2270,00 грн. судового збору (а.с. 151-159).

Ухвалою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 29.05.2024 року прийнято в провадження суду уточненену позовну заяву концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги (а.с. 169).

Сторони в судове засідання не з`явились. Представником позивача в уточненій позовній заяві від 11.03.2024 року зазначено про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, не заперечує про розгляд справи в заочному порядку(а.с. 159).

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву не подали. Про дату, час і місце судового засідання відповідачі повідомлялися в установленому законом порядку шляхом надсилання судових повісток за адресою їх зареєстрованого місця проживання.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Левицька Ю.В. у заяві про перегляд заочного рішення просила при розгляді справи по суті застосувати строки позовної давності . Крім того зазначає ,що ОСОБА_2 , будучи зареєтрованою за адресою : АДРЕСА_1 тривалий час ( з 2012 по 12.04.2022 року) там не мешкала. Відповідач ОСОБА_2 вважає , що всі зареєстровані в квартирі особи мають нести відповідальність за зобов`язаннями по оплаті за отримані послуги (а.с. 33-38).

Також представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Левицькою Ю.В. надано заяву про розгляд справи без участі ОСОБА_2 та її представника з врахуванням наданих суду заперечень та пояснень щодо залучення до справи інших , зареєстрованих у квартирі осіб та застосування строків позовної давності (а.с. 113).

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Концерн «Міські теплові мережі» діє на підставі статуту. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла , а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій , її збут та інше.

Правовідносини між Позивачем та Споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 21.07.2005 року № 630 та від 21 серпня 2019 р., № 830, Положенням про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року, № 315 про затвердження «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» та іншими нормативно-правовими актами України.

Концерн «Міські теплові мережі» по відношенню до відповідачів, як споживачів послуг, являється виконавцем житлово-комунальних послуг , а саме з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та з постачання теплової енергії .

Обов`язок споживача сплачувати за житлово-комунальні послуги закріплений у Житловому Кодексі УРСР ( ст. ст. 64, 67, 68).

Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються.

Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. за № 630 (надалі-Правила) зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем.

Правилами та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 року передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між Виконавцем та Споживачем відповідного договору.

Пунктом 8 Правил встановлюється, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Згідно зі ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» (надалі - Закону) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Постанова Верховного суду України від 30.10.2013 р. по справі 6-59цс13).

З 1 травня 2019 року в повному обсязі введено в дію Закон України від 09.11.2017 N 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон), яким Закон України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» визнано таким, що втратив чинність.

Предметом регулювання згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189 (далі - Закон № 2189) є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Законом визначено, зокрема нову класифікацію житлово-комунальних послуг, нову систему взаємовідносин, що виникатимуть у процесі надання та споживання цих послуг, передбачено різні моделі договірних відносин у сфері комунальних послуг, а також визначено особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Частина 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає обов`язки індивідуального споживача, серед яких в т.ч.: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом (п. 1); оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5); дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства під час проведення ремонту чи реконструкції житла (іншого об`єкта нерухомого майна), не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг (п. 8).

Відповідно до статті 12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

Договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.

Постановою КМУ №1022 від 08.09.2021 року внесено зміни до Постанови Кабінету міністрів Про затвердження правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії № 830 від 21.08.2019 року, у тому числі, щодо публічних договорів приєднання.

Відповідно до ч.5. ст.13 Закону, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

02.10.2021 на офіційному веб-сайті Концерну «Міські теплові мережі» опубліковано типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 Договору цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на сайті Концерну «Міські теплові мережі».

З 01.11.2021 року між Позивачем та Відповідачем був укладений Типовий індивідуальний договір про надання послуги з теплової енергії та гарячої води (згідно п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону. Вказаний договір приєднання розміщений на офіційному сайті Концерну «МТМ»).

Таким чином, Концерн «Міські теплові мережі у період з 01.10.2014 р. по 31.01.2024 р. надав послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкають відповідачі. За адресою надання послуг відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Сума боргу за вказаний період становить 50545,56 грн.

Згідно пункту 31 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою КМУ, від 21 серпня 2019 р. № 830 (далі Правила № 830) вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, а для багатоквартирних будинків, обладнаних системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії.

У разі зміни (коригування) тарифу протягом строку дії договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію та не потребує внесення сторонами додаткових змін до договору.

Частиною 1 статті 9 Закону № 2189 Споживач здійснює оплату за спожиті житлово- комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно пункту 35 Правил № 830 розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України №23 затверджено Вимоги до формування рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Відповідно до визначення наведеного у п. З вимог, абонентський номер споживача - номер споживача, визначений договором про надання відповідної комунальної послуги, який дає змогу ідентифікувати його виконавцю комунальної послуги або уповноваженій особі. Номер договору і абонентський номер споживача відповідно є одним і тим же числом та дає змогу ідентифікувати споживача. Вимог щодо присвоєння чи алгоритму встановлення певного номеру законодавством не передбачено.

Нормами Розділу І Методики №315 визначено, що розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання (фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду.

Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг.

Розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень здійснюється відповідно до Розділу ІІІ Методики.

Для розподілу приймаються показання вузлів комерційного та розподільного обліку, приладів розподільного обліку теплової енергії станом на кінцеву дату розрахункового періоду, отримані виконавцем розподілу комунальної послуги, у спосіб, визначений договором про надання комунальної послуги.

У разі, якщо одна будівля/будинок має два та більше вводи відповідної зовнішньої інженерної мережі, які оснащена вузлами комерційного обліку, то визначення обсягу спожитої послуги та її розподіл здійснюється за сумою всіх вузлів комерційного обліку відповідної комунальної послуги у будівлі/будинку. За рішенням співвласників будівлі/будинку розподіл може здійснюватися окремо для кожної її частини, що оснащена вузлом комерційного обліку відповідної комунальної послуги.

Розділом ІІ Методики передбачені базові правила визначення та розподілу між споживачами загальних обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг.

Загальний обсяг теплової енергії на опалення будівлі/будинку визначається за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати.

Загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення у кожному розрахунковому періоді розподіляється на потреби безпосередньо опалення житлових/нежитлових приміщень, забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення будівлі/будинку та(у випадку наявності таких приміщень у будинку/будівлі) сумарного обсягу теплової енергії, що надходить до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення.

Відповідно до статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України суб`єкти та інші учасники повинні виконувати належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до положень ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Квартира АДРЕСА_2 не приватизована . Дане житло є комунальною власністю Територіальної громади м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради .

Що стосується не проживання відповідача ОСОБА_2 за зареєстрованою адресою проживання суд зазначає наступне.

Реєстрація ОСОБА_2 за адресою : АДРЕСА_1 підтверджується довідкою УДРФО Департамента реєстраційних послуг №661_04-47 від 12.05.2021 року ( а.с. 11). Згідно зазначеної довідки ОСОБА_2 зареєстрована за вказаною адресою з 13.09.1990 року по теперішній час.

Наданий представником відповідача ОСОБА_2 акт про фактичне не проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 з 2012 по12.04.2024 року (а.с. 39) не оспорює фактичної реєстрації відповідача ОСОБА_2 за адресою надання послуг.

Згідно Закону України „Про житлово-комунальні послуги, зобов`язання з оплати наданих житлово- комунальних послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства покладено на всіх дієздатних осіб, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються на рівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Оскільки за спірний період виникла заборгованість в тому числі і за послугу з централізованого опалення, враховуючи принцип неподільності та загальності споживання, нормами чинного законодавства не передбачено звільнення від оплати саме за послуги з опалення, через відсутність за адресою реєстрації споживачів (Споживач житлово-комунальних послуг має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг (крім теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження.

Однак, суду не було надано доказів того, що споживач ОСОБА_2 зверталася до Концерну «МТМ» із заявою та підтверджуючими документами про її відсутність за місцем реєстрації.

Щодо позовної давності суд зазначає наступне.

Представником відповідача Зайцевої Н.А. було заявлено про застосування позовної давності. Згідно з положеннями статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Письмового договору про збільшення строку позовної давності між сторонами не укладалось, а тому до спірних правовідносин належить застосовувати загальний трирічний строк позовної давності.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України. Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.Тобто, новий строк позовної давності (після його переривання) починає свій перебіг наступного дня після пред`явлення позову.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась Позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 663/2070/15-н).

Такий же висновок зроблений і Верховним Судом України. Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 8 листопада 2017 року у справі № 6-2891цс16 вказано, що «відповідно до частин першої, третьої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного пергу та/або сум санкцій»(Постанова Верховного Суду № 161/15679/15-ц від 14.02.2018 року).

Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил).

З огляду на те, що між Позивачем та Відповідачами склалися фактичні договірні відносини, тобто не визначений інший, ніж встановлений у пункті 18 Правил надання послуг з централізованого опалення , постачання холодної та гарячої води і водовідведення термін внесення платежів, саме з 21 числа кожного місяця, наступного за тим, в якому були надані відповідні послуги, починається прострочення оплати цих послуг, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожним місячним платежем.

Аналогічний висновок зроблено в Постанові Запорізького апеляційного суду по справі №336/4353/20 від 16.12.2020 року.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Нормами чинного законодавства на Виконавця покладено перелік вимог і зобов`язань щодо надання комунальних послуг, а саме: забезпечення своєчасності надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг, так і з боку Споживача є доцільним належне виконання зобов`язань, а саме оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами. встановленими відповідно до законодавства.

Тому виконання зобов`язання не передбачається частинами або у вигляді періодичних платежів, допоки це не буде зазначено відповідною угодою між сторонами. В такому разі слід посліпити призначення платежів, квитанції на сплату житлово-комунальних послуг та історію таких оплат і в разі вчинення боржником оплати чергового платежу, встановити чи не свідчить така дія про визнання лише певної частини боргу, що не може бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у Постанові за № 6-43цс17 від 22 березня 2017 року.

З роздруківки особового рахунку, яка долучена до позовної заяви, вбачається, що Відповідачами за весь період здійснено оплати в розмірі 7 768.07 грн.(а.с.164).

Так, як Відповідачами не надано копій квитанцій з відображеними даними про призначення платежу, не обґрунтовано, що внесені кошти в частковому розмірі за отримані послуги свідчать про визнання відповідачами лише певної частини заборгованості, слід вважати , що з боку Відповідачів мало місце визнання боргу.

Крім того, згідно п.5 Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОУІР-19)» - Розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України Свідомості Верховної Ради України. 2003 р.. №№ 40-44. ст. 3561 доповнити пунктами 12-14 такого змісту:

"12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОУІР-19), строки, визначені статтями 257. 258, 362. 559. 681. 728. 786. 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУІР-19, спричиненої коронавірусом 8АК.5- СоУ-2»(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, який неодноразово продовжувався Постановами Кабінету Міністрів України та діяв на час звернення Концерном «МТМ» до суду з цим позовом(05.05.2021).

Дію карантину продовжено на всій території України згідно з Постановами КМУ № 392 від

11.08.2021.№ 500 від 17.06.2020. № 641 від 22.07.2020. № 760 від 26.08.2020. № 956 від 13.10.2020. № 1236 від 09.12.2020. № 104 від 17.02.2021. № 405 від 21.04,2021. № 611 від 16.06.2021, № 855 від № 981 від 22.09.2021. № 1336 від 15.12.2021. № 229 від 23.02.2022. № 630 від 27.05.2022. № 928 від 19.08.2022, № 1423 від 23.12.2022. Станом на день подання позову карантин не було не відмінено.

З огляду на встановлену практику Верховного Суду України та чинне законодавство України Позивачем не пропущено строк позовної давності.

Звертаючись до суду Позивачем було враховано наступне: продовження стоків позовної давності на період дії карантину; переривання строку позовної давності, оскільки відповідачами здійснено оплати; враховано правову позицію Верховного Суду України від 22.03.2017 р. у справі № 6- 43пс17(суд повинен дослідити призначення платежів, квитанції на сплату житлово-комунальних послуг та історію таких оплат і в разі вчинення боржником оплати чергового платежу, встановити чи не свідчить така дія про визнання лише певної частини боргу, в інакшому випадку здійснений платіж є визнанням боргу в цілому, а не його частини).

Згідно ст.7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів та оплачувати надані житлово- комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, а Виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Нормами чинного законодавства на Виконавця покладено перелік вимог(зобов`язапь) щодо надання комунальних послуг, а саме: забезпечення своєчасності надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг, так і з боку Споживача є доцільним належне виконання зобов`язань, а саме оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами. встановленими відповідно до законодавства.

Так, з розрахунку, який не оспорювався відповідачем, вбачається, що в жовтні 2016 , в грудні 2020 , січні-травні 2021 року здійснювались оплати, що свідчить про визнання відповідачами боргу та переривання позовної давності(а.с. 161,163). Враховуючи оплати, здійснені відповідачами , а також беручи до уваги продовження строків на період дії карантину, позивачем не порушено строки позовної давності.

Згідно наданих позивачем розрахунку та довідки № б/н від 11.03.2024 загальний розмір заборгованості відповідачів за період 01.10.2014 р. по 31.01.2024 р. складає 50545,56 грн. (160,161-164).Заборгованість за період з 01.10.2014 по 11.10.2016 року заборгованість становить 5185,48 грн., забогованість за період з 12.10.2016 по 31.01.2024 року становить 45360,08 грн. (а.с. 160).

В зв`язку з тим, що відповідачі сплачують кошти за надані послуги не в повному обсязі, за вказаний період з період з 01.10.2014 р. по 31.01.2024 р. за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстровані відповідачі, виникла заборгованість в розмірі 50545,56 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача , а саме : заборгованість за період з 01.10.2014 по 11.10.2016 року в розмірі 5185,48 грн. стягнути з ОСОБА_2 ; заборгованість за період з 12.10.2016 по 31.01.2024 року в розмірі 45360,08 грн. стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2270,00 грн. сплаченого судового збору(а.с.1)

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Концерну «Міські теплові мережі» ( р/р НОМЕР_3 у Філії АТ «Укпексімбанк» у м.Києві, МФО 322313, ) заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.10.2014 по 11.10.2016 року в розмірі 5185,48 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Концерну «Міські теплові мережі» ( р/р НОМЕР_3 у Філії АТ «Укрексімбанк» у м.Києві, МФО 322313, ) за період з 12.10.2016 по 31.01.2024 року в розмірі 45360,08 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Концерну «Міські теплові мережі» ( р/р НОМЕР_3 у Філії АТ «Укрексімбанк» у м.Києві, МФО 322313, )та судові витрати в розмірі по 1135,00 грн. з кожного .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Р.В.Сінєльнік