Справа № 484/6486/24
Провадження № 2/484/2004/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 грудня 2024 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Маржиної Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, ціна позову 47 120 грн 80 к., -

ВСТАНОВИВ:

22.11.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (далі ТОВ «СВЕА ФІНАНС») через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № Р29.13042.005550519 від 02.08.2019 в сумі 47 120 грн 80 к.

Позов мотивований тим, що 02.08.2019 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредиту та страхування № Р29.13042.005550519, за умовами якого відповідачу на умовах строковості, платності та поворотності було надано кредит в сумі 18 000 грн строком на 24 місяці з процентною ставкою за користування кредитними коштами 15,50% річних. Відповідач належним чином взяті згідно до зазначеного договору зобов`язання не виконував, порядку погашення кредиту не дотримувався, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на дату подачі позову склала 47 120 грн 80 к., в тому числі 15 505 грн 31 к. заборгованість за основним боргом, 7 718 грн 30 к. заборгованість за відсотками. 25.07.2023 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № Р29.13042.005550519 від 02.08.2019. Добровільно відповідач кредитну заборгованість в сумі 47 120 грн 80 к. не повертає позивачу. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на його користь зазначену суму кредитної заборгованості.

Ухвалою суду від 26.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду на 23.12.2024 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів.

Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі; відповідачу копію позовної заяви з додатками.

Сторони про місце, день та час розгляду справи були повідомлені завчасно і належним чином.

У позові представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити повністю та проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачу було направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами та запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Судові повідомлення про місце, день та час розгляду справи надсилалися відповідачу шляхом смс-повідомлення на його мобільний номер телефону, який зазначений у документах, доданих до позову. Крім того, відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади.

Сторонами не подано будь-яких інших заяв, клопотань, доказів тощо.

Ухвалою суду від 23.12.2024 постановлено проводити заочний розгляд справи.

Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 02.08.2019 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредиту та страхування № Р29.13042.005550519, за умовами якого ОСОБА_1 на умовах строковості, платності та поворотності було надано кредит в сумі 18 000 грн строком на 24 місяці з процентною ставкою за користування кредитними коштами 15,50% річних (а.с.8-9).

З виписки по рахунку відповідача вбачається рук коштів (а.с.16), що свідчить про те, що він активно користувався кредитними коштами.

Як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц, належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Верховний Суд підкреслив, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Такого змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, яка передбачає, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, надана позивачем виписка за рахунком позичальника підтверджує обставини видачі кредиту та його розміру.

Відповідач належним чином взяті за договором зобов`язання не виконував, порядку погашення кредиту не дотримувався, що призвело до утворення заборгованості, яка відповідно до довідки-розрахунку (а.с.15) станом на 25.07.2023 склала 47 120 грн 80 к., в тому числі 15 505 грн 31 к. заборгованість за основним боргом, 7 718 грн 30 к. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 23 897 грн 19 к. заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями.

25.07.2023 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладено Договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами до боржників Акціонерним товариством «Ідея Банк», в тому числі й до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № Р29.13042.005550519 від 02.08.2019 (а.с.17-21).

Згідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.

Відповідно до ст.ст. 1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.

Так, між сторонами договору факторингу від 25.07.2023 було підписано Акт приймання-передачі Реєстру боржників № 1, № 2, № 3 (а.с.22-27).

Факт виконання зобов`язання по оплаті прав за вищевказаним договором підтверджується платіжною інструкцією № 9217 від 26.07.2023 на загальну суму 11 963 508 грн (а.с.28).

Отже, договір факторингу є дійсним, правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Доказів про неправомірність цього договору матеріали справи не містять.

В подальшому, Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (а.с.29).

Судом встановлено, що за кредитним договором № Р29.13042.005550519 від 02.08.2019 сума заборгованості склала 47 120 грн 80 к.

Відповідач добровільно заборгованість не погашає.

З будь-якими заявами відповідач до позивача не звертався, причин невиконання зобов`язання не пояснював.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Позичальник згідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов`язань згідно умов кредитного договору, чим порушив його умови, внаслідок чого утворилася заборгованість в загальній сумі 47 120 грн 80 к.

За таких обставин, оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, з точки зору їх достатності, допустимості і взаємозв`язку, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Оскільки позов задоволено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути всі понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 5, 10-13, 81, 89, 141, 263-265, 268, 279, 280-284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (, адреса: бульвар Вацлава Гавела, 6, м. Київ) заборгованість за кредитним договором № Р29.13042.005550519 від 02.08.2019 в сумі 47 120 грн(сорок сім тисяч сто двадцять) грн 80 к.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (, адреса: бульвар Вацлава Гавела, 6, м. Київ) судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 к.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», , адреса: бульвар Вацлава Гавела, 6, м. Київ, 03126.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення виготовлено 23 грудня 2024 року.

СУДДЯ: