Провадження номер 2/741/154/24
Єдиний унікальний номер 740/5079/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Гридасової А.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гордіної Н.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року представник позивача - адвокат Кулініч А.П. через систему «Електронний суд» звернувся до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з вказаним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог, представник позивача вказує, що 08 червня 2022 року в м. Києві на перехресті вулиць Харківське шосе - Привокзальна - Тепловозна відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу ВАЗ 11183, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 (далі - відповідач) та транспортного засобу Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 05.08.2022 у справі № 753/7481/22 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З метою визначення розміру завданої шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 (далі - позивач) було замовлено проведення автотоварознавчого дослідження за результатом якого ТОВ "Клевер Експерт" складено висновок щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного № 138/04-23 (далі - Висновок № 138/04-23).

Вартість вказаного дослідження становить 5000 грн., комісія банку - 25 грн.

Відповідно до Висновку № 138/04-23 вартість матеріального збитку завданого позивачу, як власнику автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , становить 319747,02 грн.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, це стало підставою для звернення з заявою до Моторно (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ).

МТСУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих частково відшкодував завдану ОСОБА_2 шкоду внаслідок ДТП у розмірі 123517,28 грн.

Таким чином відповідач, як особа, яка завдала шкоди позивачу зобов`язаний виплатити останньому 120273,69 грн., по відшкодуванню майнової шкоди, тобто відшкодувати реальні збитки.

Розрахунок: 319747,02 грн. - 75956,05 грн. - 113179,71 грн. - 10337,57 грн. + 5000 грн. + 25 грн. = 125298,69 грн., з яких: 319747,02 грн. - ринкова вартість автомобіля на момент ДТП; 75956,05 грн. - ринкова вартість автомобіля після ДТП; 113179,71 грн. - регламентна виплата МТСБУ; 10337,57 грн. - регламентна виплата МТСБУ; 5000 грн. - вартість висновку № 138/04-23; 25 грн. - комісія банку.

Також позивачу завдана моральна шкода. Внаслідок ДТП відбулося пошкодження транспортного засобу врезультаті чого позивач отримав нервове потрясіння, було порушено звичайний ритм його життя, позбавлення позивача засобів для нормальнго існування, використання транспортного засобу для поїздок на роботу, відпочинок, для відвідування родичів, догляд за будинком, який знаходиться в Чернігівській області.

Усі вищезазначені фактори досить суттєво погіршили як психологічний так і фізичний стан здоров`я позивача, оскільки він втратив звичайне коло спілкування, нормальні життєві зв`язки, нормальний здоровий сон, апетит, через що у нього виникають головні болі та нервові зриви.

Виходячи із принципів розумності, виваженості та справедливості, позивач оцінює розмір завданої йому моральної шкоди у розмірі 10000 грн.

Представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по відшкодуванню завданої майнової шкоди внаслідок ДТП в розмірі 125298,69 грн., моральну шкоду в розмірі 10000 грн., та понесені судові витрати.

10 серпня 2023 року ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП залишена без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 серпня 2023 року вказану позовну заяву, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, направлено за підсудністю до Носівського районного суду Чернігівської області.

Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 15 вересня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, повернуто особі, яка її подала.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 15 вересня 2023 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою судді Носівського районного суду від 02 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу запропоновано надати відзив, роз`яснено сторонам право звернутися до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Копію ухвали від 02 жовтня 2023 року було направлено на адреси сторін, крім того відповідачу було направлено копію позовної заяви з додатками.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надійшло.

Відповідач своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 08.06.2022 о 18 год. 20 хв. на регульованому перехресті вулиць Харківське шосе - Привокзальна в місті Києві сталася ДТП за участю автомобіля ВАЗ 11183, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 05.08.2022 у справі № 753/7481/22 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП ( а. с. 88, 89).

Постаною Киїівського апеляційного суду від 29.09.2022 постанову Дарницького районного суду м. Києва від 05.08.2022 скасовано в частині визнання винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП (а. с. 90, 91).

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до вимог п. п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з ст. 1166 ЦК України відшкодування матеріальної шкоди можливо при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток.

Власником автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_1 , що підверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а. с. 69).

З висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 138/04-32 ТОВ «Клевер Експерт» вбачається, що вартість матеріального збитку завданого позивачу, як власнику автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , становить 319747,02 грн. ( а. с. 72).

Станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія ВАЗ 11183, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 не була застрахована.

Позивача звернувся до МТСБУ для отримання виплати страхового відшкодування.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ прийняло рішення про виплату ОСОБА_1 відшкодування шкоди в розмірі 10337,57 грн, що підтверджується листом № 3-01б/10500 від 29.03.2023 та в розмірі 113179,71 грн, що підтверджується листом № 3-01б/25447 від 02.08.2023 (а. с. 71, 71а).

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 138/04-32 ТОВ «Клевер Експерт» вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 становить 319747,02 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження становить 564483,33 грн.; ринкова вартість автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , на момент ДТП становить 319747,02 грн.; ринкова вартість автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , з урахуванням аварійних пошкоджень становить 75956,05 грн. (а. с. 72 на зв. - 77).

Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У абзаці 3 пункту 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Аналогічні правові висновки було викладено Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23.10.2019 у справі № 337/1673/16-ц та постанові від 20.06.2019 у справі № 362/5422/15.

Окрім того, відповідно до п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Оскільки позивач звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди.

Стороною відповідача не надано доказів в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на спростування даних обставин.

Таким чином, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди та виплатою страхового відшкодування у розмірі 120273,69 грн. (319747,02 грн. (ринкова вартість автомобіля на момент ДТП) - 75956,05 грн. - 113179,71 грн. (регламентна виплата МТСБУ) - 10337,57 грн. (регламентна виплата МТСБУ) = 120273,69 грн.).

Крім цього, для визначення розміру матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок страхового випадку, останнім було замовлено проведення автотоварознавчого дослідження.

За послуги з проведенням вказаного дослідження позивач сплатив 5025 грн., що підтверджується рахунком № 348/04-23 від 27.04.2023 та квитанціями від 27.04.2023, 08.05.2023 (а. с. 65, 66. 70).

Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди суд зазначає таке.

Згідно з ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду встановлені нормами ст. 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 5 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідні обставини встановлюються судом на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12.07.2007).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 22.04.2019 у справі № 761/14285/16-ц, участь у ДТП, пошкодження власного майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до моральних страждань.

Згідно з практикою ЄСПЛ, порушення прав людини вже саме по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справа «Науменко проти України»).

Оскільки діями відповідача, позивачу спричинені моральні страждання, які пов`язані з пошкодженням належного йому майна, керуючись встановленими законом принципами виваженості та розумності, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню за відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним «сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Разом з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням зазначеного, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Стосовно судових витрат по справі суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження надання правничої допомоги та визначеного розміру на її оплату, до матеріалів справи додано належні докази.

Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2684 грн.

Керуючись ст. ст. 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 12, 13, 76, 81, 133, 137, 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , різницю між фактичним розміром шкоди та виплатою страхового відшкодування в розмірі 125298 (сто двадцять п`ять тисяч двісті дев`яносто вісім) грн. 69 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 5025 (п`ять тисяч двадцять п`ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , моральну шкоду в розмірі 10000 (десять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 12 квітня 2024 року.

Суддя А.М.Гридасова