Справа № 673/138/24
Провадження № 2/673/216/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2024 р. м.Деражня
Деражнянський районний суд
Хмельницької області
в складі: головуючий суддя Дворнін О.С.,
при секретарі судового засідання Демчишиній Н.Г.
з участю позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Сідлецької О.В., відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката Ковпака М.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) внаслідок несплати аліментів,-
В С Т А Н О В И В :
До Деражнянського районного суду Хмельницької області, в порядку позовного провадження, надійшов позов зазначеної вище особи до вказаного нею відповідача щодо визначеного позивачем предмету спору.
В ході судового розгляду представник позивача збільшила позовні вимоги до 305 787, 23 грн. виходячи із нових даних щодо наявності боргу по аліментах у відповідача та нового розрахунку неустойки, просила позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача позову не визнав, вважає суму неустойки значно завищеною, просив врахувати складне сімейне та матеріальне положення платника та наявність у нього інших утриманців.
Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом об`єктивно встановлено, що 14 вересня 2018 року позивач, ОСОБА_1 та відповідач, ОСОБА_2 , уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Деражнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Хмельницькій області, актовий запис № 58 від 14.09.2018, який був розірваний згідно рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області (справа №673/449/23).
У шлюбі в сторін народилося четверо дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,батьком яких є відповідач.
Діти проживають разом з позивачем за вищевказаною адресою та знаходяться на її утриманні.
В 2021 році позивач змушена була звернутись до суду із заявою про стягнення аліментів на утримання трьох дітей. Із заявою про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до суду позивач ще не зверталася.
Згідно судового наказу Деражнянського районного суду Хмельницької області від 13 вересня 2021 року №673/465/21 з ОСОБА_2 на користь позивачки стягуються аліменти на утримання трьох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі половини усіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 12.04.2021 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.
На підставі судового наказу Ізяславським відділом державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відкрито виконавче провадження №66905679, за яким державним виконавцем проводилося примусове стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання дітей.
Однак, ОСОБА_2 ухилявся від участі в утриманні дітей та належного виконання рішення суду, не сплачував аліменти, а тому, станом на 26.11.2024 року допустив заборгованість зі сплати аліментів, яка становить 274 060,71 гривень, що підтверджується виданим Відділом державної виконавчої служби розрахунком заборгованості із сплати аліментів від 26.11.2024 року.
Оскільки відповідач систематично ухилявся від сплати аліментів, позивач неодноразово зверталася із скаргами до керівництва відділу державної виконавчої служби, однак, належних заходів щодо погашення відповідачем заборгованості по аліментам вжито не було.
За таких умов, з наведених вище обставин випливає, що відповідач з 12 квітня 2021 року і на час розгляду справи судом систематично ухилявся від виконання свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дітей, не надавав їм належної матеріальної допомоги, в зв`язку з чим позивач змушена була особисто нести всі необхідні витрати для забезпечення виховання, утримання та догляду за неповнолітніми дітьми.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
У відповідності до ч.1 ст. 196 СК України, у разі виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Крім того, п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
При таких обставинах, з положення наведеної вище норми Сімейного кодексу України, а також практики Верховного суду України випливає, що оскільки відповідач протягом трьох років не сплачував у повному розмірі аліменти, внаслідок чого виникла у значній сумі заборгованість виключно з вини відповідача, позивач, як стягувач аліментів на утримання неповнолітніх дітей, має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Відповідно до положення ст. 20 СК України, якою передбачено, що до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, позовна давність застосовується судом відповідно до Цивільного кодексу України, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Виходячи з цієї норми законодавства, вимога про стягнення з особи неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення сплати заборгованості по аліментам на підставі ст. 196 СК України, не входить до переліку вимог, що передбачені ч.1 ст. 20 СК України на яких поширюються строки позовної давності встановлені Цивільним кодексом України, зокрема і строки, що передбачені ч.2 ст. 258 ЦК України, а саме спеціальна позовна давність (скорочена) в один рік, яка застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
За таких умов, неустойка (пеня) у розмірі одного відсотка від суми не сплачених аліментів за кожен день прострочення в період часу починаючи з 12 квітня 2021 року по 26.11.2024 року становить 305 787, 23 гривень (розрахунок неустойки (пені) наведено в додатку 8 до позовної заяви), яку необхідно було б стягнути з відповідача на користь відповідача.
Разом з тим, судом враховується положення ст. 551 ЦК України, згідно якої предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Водночас, у відповідності до ст. 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".
Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім.
З огляду на викладені положення Закону, суд вважає за можливе обмежити верхню межу стягненої судом заборгованості у вигляді неустойки сумою її стовідсоткової заборгованості у розмірі 274 060,71 грн.
Разом з тим, суд бере до уваги наявність у відповідача інших дітей на утриманні, зокрема, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який народжений від шлюбу відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , згідно Свідоцтва серії НОМЕР_1 від 30.07.2024 року та стан його здоров?я згідно виписок із медичної карти від 26.07.24 та 12.11.24 року.
З огляду на зазначені обставини, враховуючи сімейний стан платника аліментів, суд вважає за можливе зменшити суму стягуваної з нього неустойки до 250 000 грн., що відповідатиме принципам повного та всебічного розгляду справи та справедливості.
На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. 196 СК України, п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3, та керуючись ст.ст. 10, 23, 81, 258-268 та 273 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в загальному розмірі 250 000 грн.
В задоволені решти позовних вимог відмовити.
Складання повного рішення було відкладено на десять днів з дня закінчення розгляду справи, у зв`язку з чим строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Деражнянський районний суд Хмельницької області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи, які при проголошенні рішення суду суддя не оголошує:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 .

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Суддя: О. С. Дворнін