Номер провадження: 22-ц/813/3541/24
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

з участю секретаря Виходець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Логовського Віталія Віталійовича, представника Одеської регіональної торгово-промислової палати на додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2023 року, постановленого під головуванням судді Домусчі Л.В., повний текст рішення складений 09 листопада 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської регіональної торгово-промислової палати про поновлення на посаді, стягнення різниці у заробітній платі та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Одеської регіональної торгово-промислової палати про поновлення на посаді, стягнення різниці у заробітній платі та відшкодування моральної шкоди, в якому просила:

- визнати незаконним та скасувати рішення Ради Одеської регіональної торгово-промислової палати від 05 жовтня 2022 року, оформлене протоколом №5, в частині затвердження рішення Президента ОРТПП про дострокове звільнення ОСОБА_1 від обов`язків Першого віце-президента Палати;

- визнати незаконним та скасувати наказ Одеської регіональної торгово-промислової палати від 05.10.2022 року №37/О, прийнятий на підставі рішення Ради ОРТПП п.1 №4 від 05.10.2022 року про дострокове звільнення ОСОБА_1 від обов`язків Першого віце-президента ОРТПП;

- визнати незаконним та скасувати наказ Одеської регіональної торгово-промислової палати від 06.10.2022 року №39/О в частині виключення із штатного розпису посади Першого віце-президента;

- поновити ОСОБА_1 на посаді Першого віце-президента ОРТПП з 06.10.2022 року;

- стягнути з ОРТПП на користь ОСОБА_1 різницю у заробітній платі Першого віце-президента ОРТПП і начальника управління товарних експертиз ОРТПП за час весь виконання ОСОБА_1 нижчеоплачуваної роботи;

- стягнути з ОРТПП на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 25000 грн.;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаду Першого віце-президента ОРТПП.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що01.02.2009 року рішенням Президіуму ОРТПП від 22.01.2009 року, оформленим протоколом №1, ОСОБА_1 була обрана на посаду віце-президента ОРТПП, на яку вона заступила 01.02.2009 року.

На підставі наказу ОРТПП від 16.01.2014 року та рішення Ради ОРТПП від 15.01.2014 року, оформленого протоколом №1, ОСОБА_1 переведена з посади віце-президента на посаду Першого віце-президента ОРТПП.

Рішенням загальних звітно-виборних зборів членів ОРТПП від 13.12.2018 року, оформленого протоколом №3, ОСОБА_1 обрано до складу Ради палати.

Рішенням Ради ОРТПП від 13.12.2018 року, оформленим протоколом №1, ОСОБА_1 обрано до Президії Палати строком на п`ять років на період роботи з 2019 по 2024 рік та затверджено на посаді Першого віце-президента ОРТПП строком на п`ять років з 15.01.2019 року по 14.01.2024 року. З цього приводу також видано наказ №О-4 від 15.01.2019 року.

05.10.2022 року на підставі наказу ОРТПП від 05.10.2022 року №37/О та рішення Ради ОРТПП п.1 №4 від 05.10.2022 року, оформленого протоколом № 5, ОСОБА_1 було достроково звільнено від обов`язків Першого віце-президента ОРТПП та згідно зі ст.118 КЗпП України надано з 06.10.2022 року попередню посаду начальника управління товарних експерти з посадовим окладом 14 000 грн.

ОСОБА_1 вважає, що її звільнення відбулося з порушеннями норм трудового законодавства та зазначила, вона з 06.10.2022 року по 21.10.2022 року перебувала на лікарняному, а накази №37/О та №39/О були вручені їй 22.10.2022 року на її робочому місті.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2023року позов ОСОБА_1 задоволений частково.

Рішення Ради Одеської регіональної торгово-промислової палати від 05 жовтня 2022 року, оформлене протоколом №5, в частині затвердження подання Президента ОРТПП про дострокове звільнення ОСОБА_1 від обов`язків Першого віце-президента Палати визнано незаконним та скасовано.

Наказ Одеської регіональної торгово-промислової палати від 05.10.2022 року №37/О, прийнятий на підставі рішення Ради ОРТПП п.1 №4 від 05.10.2022 року про дострокове звільнення ОСОБА_1 від обов`язків Першого віце-президента ОРТПП визнаний незаконним та скасований.

Наказ Одеської регіональної торгово-промислової палати від 06.10.2022 року №39/О в частині виключення із штатного розпису посади Першого віце-президента визнаний незаконним та скасований.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді Першого віце-президента Одеської регіональної торгово-промислової палати з 06 жовтня 2022 року.

Стягнуто з Одеської регіональної торгово-промислової палати на користь ОСОБА_1 різницю у заробітній платі нижчеоплачуваної роботи, а саме з 06 жовтня 2022 року по 18 жовтня 2023 року, в сумі 55 138грн. 04 коп.

Стягнуто з Одеської регіональної торгово-промислової палати на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді Першого віце-президента Одеської регіональної торгово-промислової палати.

24 жовтня 2023 року адвокат Семенова Н.С., представник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила ухвалити у справі додаткове рішення щодо розподілу судових витрат та стягнути з Одеської регіональної торгово-промислової Палати на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.

Додатковим рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2023 року постановлено у справі додаткове рішення.

Заява адвоката Семенової Н.С., представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволена.

Стягнуто з Одеської регіональної торгово-промислової палати на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 20 000грн.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду, адвокат Логовський В.В., представник Одеської регіональної торгово-промислової палати подав апеляційну скаргу, в якій просить додаткове рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким у задоволені заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі.

У обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції задовольняючи частково позовні вимоги не взяв до уваги, що сума витрат на правову допомогу не є співмірною із заявленими майновими вимогами та понесені позивачем витрати на правову допомогу підлягали виключно частковому задоволенню, з урахуванням пропорційності розміру задоволених судом позовних вимог.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду надано не було.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

В судове засідання, призначене на 18 червня 2024 року адвокат Логовський В.В., представник Одеської регіональної торгово-промислової палати не з`явився, був сповіщений належним чином (а.с. 3 т. 3).

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників, які не з`явилися в судове засідання та явка яких не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Семенової Н.С., представника ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду зазначеним вимогам відповідає не в повній мірі, за наступних підстав.

Задовольняючи заяву адвоката Семенової Н.С., представника ОСОБА_1 та стягуючи з Одеської регіональної торгово-промислової палати на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 20 000грн.,суд першої інстанція виходив із їх доведеності та обґрунтованості.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів погоджується не в повному обсязі, за наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що в суді першої інстанції адвокат Семенова Н.С. на підставі ордеру, представляла інтереси ОСОБА_1 .

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн. стороною позивача були надані до суду договір про надання правової допомоги від 01.11.2022 року, додаткова угода №1 від 01.11.2022 року до договору про надання правової допомоги від 01.11.2022 року та акт прийому-передачі послуг правового характеру, наданих за договором про надання правової допомоги від 19.10.2023 року.

Заявлений адвокатом Семеновою Н.С., представником ОСОБА_1 розмір витрат на правничу допомогу у загальному розмірі склав 20000 грн.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);

3) Розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Таким чином, суд може зменшити розмір судових витрат, якщо: заявлені судові витрати завищені, враховуючи обставини справи (ціна позову, тривалість справи, виклик свідків, призначення експертизи тощо); суду не було надано достатніх доказів фактичного здійснення витрат (відсутні акт прийому-передачі юридичних послуг, платіжне доручення та квитанції про сплату за надані послуги тощо); заявлені судові витрати були недоцільні або не обов`язкові (не підтверджена нагальна потреба у вивченні додаткових джерел права, завищений обсяг часу на технічну підготовку документів тощо).

У постанові від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що «не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.».

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Одеської регіональної торгово-промислової палати про поновлення на посаді, стягнення різниці у заробітній платі та відшкодування моральної шкоди, в якому просила:

- визнати незаконним та скасувати рішення Ради Одеської регіональної торгово-промислової палати від 05 жовтня 2022 року, оформлене протоколом №5, в частині затвердження рішення Президента ОРТПП про дострокове звільнення ОСОБА_1 від обов`язків Першого віце-президента Палати;

- визнати незаконним та скасувати наказ Одеської регіональної торгово-промислової палати від 05.10.2022 року №37/О, прийнятий на підставі рішення Ради ОРТПП п.1 №4 від 05.10.2022 року про дострокове звільнення ОСОБА_1 від обов`язків Першого віце-президента ОРТПП;

- визнати незаконним та скасувати наказ Одеської регіональної торгово-промислової палати від 06.10.2022 року №39/О в частині виключення із штатного розпису посади Першого віце-президента;

- поновити ОСОБА_1 на посаді Першого віце-президента ОРТПП з 06.10.2022 року;

- стягнути з ОРТПП на користь ОСОБА_1 різницю у заробітній платі Першого віце-президента ОРТПП і начальника управління товарних експертиз ОРТПП за час весь виконання ОСОБА_1 нижчеоплачуваної роботи;

- стягнути з ОРТПП на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 25000 грн.;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаду Першого віце-президента ОРТПП.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2023року позов ОСОБА_1 задоволений частково.

Рішення Ради Одеської регіональної торгово-промислової палати від 05 жовтня 2022 року, оформлене протоколом №5, в частині затвердження подання Президента ОРТПП про дострокове звільнення ОСОБА_1 від обов`язків Першого віце-президента Палати визнано незаконним та скасовано.

Наказ Одеської регіональної торгово-промислової палати від 05.10.2022 року №37/О, прийнятий на підставі рішення Ради ОРТПП п.1 №4 від 05.10.2022 року про дострокове звільнення ОСОБА_1 від обов`язків Першого віце-президента ОРТПП визнаний незаконним та скасований.

Наказ Одеської регіональної торгово-промислової палати від 06.10.2022 року №39/О в частині виключення із штатного розпису посади Першого віце-президента визнаний незаконним та скасований.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді Першого віце-президента Одеської регіональної торгово-промислової палати з 06 жовтня 2022 року.

Стягнуто з Одеської регіональної торгово-промислової палати на користь ОСОБА_1 різницю у заробітній платі нижчеоплачуваної роботи, а саме з 06 жовтня 2022 року по 18 жовтня 2023 року, в сумі 55 138 грн. 04 коп.

Стягнуто з Одеської регіональної торгово-промислової палати на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді Першого віце-президента Одеської регіональної торгово-промислової палати.

Звертаючись до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення,адвокат Семенова Н.С., представник ОСОБА_1 просила стягнути з Одеської регіональної торгово-промислової Палати на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 20000 грн.

Відповідно до договору про надання правової допомоги від 01.11.2022 року адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах передбачених цим договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 01.11.2022 року до договору про надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату за послуги з надання правової допомоги у справі №522/15542/22, а саме представництво інтересів клієнта в Приморському районному суді м. Одеси, в наступному розмірі та порядку:

1.1 За підготовку заяв по суті, заяв процесуального характеру, письмових пояснень, інших документів, які будуть подаватися Адвокатом до суду від імені Клієнта, збір доказів, вивчення судової практики, надання усних та письмових консультацій Клієнту протягом розгляду справи в суді першої інстанції, участь Адвоката в судових експертизах (за потреби), у судових засіданнях (підготовка Адвоката до судових засідань, оплата часу, витраченого Адвокатом на дорогу до судових засідань та у зворотному напрямку, очікування судового засідання, безпосередня участь Адвоката в судовому засіданні) 20000,00 грн., незалежно від часу, протягом якого буде розглядатися указана справа в Приморському районному суді м.Одеси.

Відповідно до п.3 Додаткової угоди №1, оплата наданих адвокатом послуг відбувається на підставі підписання сторонами акту прийому-передачі послуг правового характеру протягом строку указаному в ньому строку.

Згідно зазначеного акту від 19.10.2023 року, адвокатом за період з 01.11.2022 року по 19.10.2023 року надані послуги правового характеру, пов`язані з представництвом інтересів клієнта як позивача у справі №522/15542/22 у Приморському районному суді м.Одеси, а саме:

1.Підготовка та подання адвокатського запиту в інтересах позивача до Одеської регіональної торгово-промислової палати.

2. Вивчення судової практики та правових позицій Верховного Суду у аналогічних правовідносинах.

3.Зустрічі з Клієнтом, доведення йому правової позиції Адвоката, усне консультування Клієнта.

4. Збір доказів, що стосується предмету спору у справі №522/15542/22.

5. Підготовка позовної заяви до Приморського районного суду м. Одеси та її подання.

6. Підготовка клопотань про виклик свідків, про долучення доказів.

7. Підготовка та подання відповіді на відзив ОРТПП.

8. Підготовка та подання письмових заперечень на заяву про закриття провадження у справі.

9. Підготовка письмових пояснень.

10. Участь у судових засіданнях в Приморському районному суді м. Одеси у справі.

Вартість наданих адвокатом послуг правового характеру, зазначених в акті, складає 20000 грн., які клієнт зобов`язується оплатити адвокату не пізніше 19.11.2023 року.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, представник відповідача не погодився з розміром судових витрат, зазначивши, що він є завищеним, не відповідає складності справи та обсягу виконаних робіт.

Проте, суд першої інстанції не прийняв до уваги вказані доводи представника відповідача, оскільки витрати на ведення справи були встановлені у договорі і підтверджені адвокатом Семеновою Н.С., а тому підлягають задоволенню.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду, оскільки суд першої інстанції не взяв до уваги подані заперечення стороною відповідача проти ухвалення додаткового рішення, зазначивши, що заявлений розмір є завищеним, не відповідає складності справи та обсягу виконаних робіт.

Також суд першої інстанції не взяв до уваги заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу, а також те, що позовні вимоги були задоволені частково.

При цьому, колегія суддів вважає, що наявні в матеріалах справи договір про надання правової допомоги від 01.11.2022 року, додаткова угода №1 від 01.11.2022 року до договору про надання правової допомоги від 01.11.2022 року та акт прийому-передачі послуг правового характеру, наданих за договором про надання правової допомоги від 19.10.2023 року, з урахуванням складності справи,часткове задоволення позовних вимог, а також заперечень зі сторони відповідача щодо заявленого розміру витрат, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному відповідачем розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має відповідати вимогам п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України та критерію розумної необхідності таких витрат.

Відповідно до п. 2 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що судом були порушені норми процесуального права, приймаючи до уваги співмірність заявлених витрат на правову допомогу зі складністю справи, частково задоволені судом позовні вимоги, а також надані відповідачем заперечення щодо заявлених витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення зміні, зі зменшенням витрат на правничу допомогу з 20000 до 18000 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Логовського Віталія Віталійовича, представника Одеської регіональної торгово-промислової палати - задовольнити частково.

Додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2023року - змінити.

Стягнувши з Одеської регіональної торгово-промислової палати () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 18 000 гривень.

В решті додаткове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 25 червня 2024 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.М. Вадовська

______________________________________ Є.С. Сєвєрова