АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року

м. Чернівці

справа № 727/3626/24

провадження 822/585/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.,

суддів: Половінкіної Н.Ю., Перепелюк І.Б.,

за участю секретаря Собчук І.В.,

учасники справи:

скаржник ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кучерко Володимир Ігорович, ОСОБА_2 ,

апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 29 квітня 2024 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Терещенко О.Є.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця.

Скарга мотивована тим, що на виконанні Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №68746350. Дане виконавче провадження відкрите постановою державного виконавця від 23 лютого 2022 року, на підставі судового наказу Шевченківського районного суду м. Чернівці N?727/1004/22 від 11 лютого 2022 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 08 лютого 2022 року і до повноліття.

Постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кучерко В. І. від 27 березня 2024 року, у виконавчому провадженні №68746350, накладено на ОСОБА_1 штраф на користь стягувача у розмірі 30% від суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 22 447 гривень 61 коп.

При цьому, скаржник вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки постанову про накладення штрафу винесено з порушенням вимог пункту 7 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5; неправильно обчислено строк заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених п.1-4 ч.9, ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження»; не враховано, що на дату винесення оскаржуваної постанови боржником була сплачена заборгованість у повному обсязі.

Просив суд, визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кучерко В. І. від 27 березня 2024 року, у виконавчому провадженні №68746350, якою накладено на ОСОБА_1 штраф на користь стягувача у розмірі 30% від суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 22447 гривень 61 коп.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 29 квітня 2024 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кучерко В. І. від 27 березня 2024 року, у виконавчому провадженні №68746350, якою накладено на ОСОБА_1 штраф на користь стягувача у розмірі 30% від суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 22447 гривень 61 коп.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що на момент винесення постанови про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 22447 гривень 61 коп заборгованість зі сплати аліментів була погашена у повному обсязі, а тому суд першої інстанції дійшов висновку, що постанова державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кучерко В. І. від 27 березня 2024 року є незаконною та підлягає скасуванню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 29 квітня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСОБА_2 посилається на те, що суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

11 лютого 2022 року судовим наказом Шевченківського районного суду м. Чернівці стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 лютого 2022 року і до повноліття дитини (а.с.6).

Державним виконавцем Кучерко В.Л. винесено постанову від 23 лютого 022 року, якою відкрито виконавче провадження №68746 350 (а.с.5).

Постановою від 27 березня 2024 року, державним виконавцем, на підставі ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» стягнуто з ОСОБА_1 на користь стягувача штраф у розмірі 30% суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 22447 гривень 61 коп. (а.с.7-8).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір заборгованості ОСОБА_1 , за виконавчим провадженням №68746350, станом на лютий 2024 року склав 74825 гривень 37 коп (а.с.9).

Відповідно до копії квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №129 від 26 березня 2024 року, на час винесення даної постанови боржником ОСОБА_1 було сплачено заборгованість у повному обсязі на загальну суму 77848 гривень 70 коп. (а.с.10).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 3 ст.451ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 11Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом п. 16 ч. 3 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 3 статті 71 Закону № 1404-VIII визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

28 серпня 2018 року набрав чинності Закон України від 3 липня 2018 року №2475-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання", яким доповнено статтю 71 Закону № 1404-VIII частиною 14 наступного змісту:

"За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому, постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу".

Відповідно до частини 4 статті 11 Закону № 1404-VIII строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Пунктом 8 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року №512/5, визначено, що виконавець накладає на боржника штраф у розмірі та у випадках, визначених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону.

Постанова про накладення штрафу оформлюється відповідно до пункту 7 розділу I цієї Інструкції та містить відомості про розмір заборгованості, яка утворилася з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, та суму штрафу.

Як убачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у ВП 68746350 станом на 22 березня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів, за період з лютого 2022 року по лютий, становить 74 825 гривень 37 коп.

Вказана заборгованість ОСОБА_1 не спростована та розрахунок не був оскаржений.

Відповідно до копії квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №129 від 26 березня 2024 року, на час винесення даної постанови боржником ОСОБА_1 було сплачено заборгованість у повному обсязі на загальну суму 77848 гривень 70 коп.

У пункті 8 глави XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802 (далі - Інструкція № 512/5), визначено, що виконавець накладає на боржника штраф у розмірі та у випадках, визначених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону № 1404-VIII.

Постанова про накладення штрафу оформлюється відповідно до вимог пункту 7 розділу І цієї Інструкції та містить відомості про розмір заборгованості, яка утворилася з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, та суму штрафу.

Постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилається сторонам виконавчого провадження.

Суми штрафів стягуються виконавцем з боржника після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 17 травня 2023 року у справі № 521/10385/22.

Оскільки ОСОБА_1 допустив заборгованість зі сплати аліментів з лютого 2022 року по лютий 2024 року у ВП 68746350, а тому, незважаючи на сплату повної заборгованості у березні 2024 року, державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кучерко В.І. 27 березня 2024 року правомірно виніс постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 в розмірі 22 447 гривень 61 коп.

Оскаржувана постанова про накладення штрафу зі сплати аліментів на боржника прийнята відповідно до законодавства, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 .

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ст. 376 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з неповним встановленням обставин, які мають значення для справи, порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, як постановлена з порушенням норм процесуального права з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Щодо судових витрат

Відповідно до правил статті 141 ЦПК України слід змінити розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 2) у разі відмови в позові - на позивача.

З мотивувальної частини постанови вбачається, що апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги.

За подання апеляційної скарги апелянт сплатив 605 гривень 60 коп, що підтверджується квитанцією.

Отже, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 слід стягнути 605 гривень 60 коп, в рахунок відшкодування судових витрат понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 29 квітня 2024 року скасувати.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кучерко Володимира Ігоровича відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 605 гривень 60 коп, в рахунок відшкодування судових витрат понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови - 28 червня 2024 року.

Головуючий М.І. Кулянда

Судді: І.Б. Перепелюк

Н.Ю. Половінкіна