Справа № 709/1054/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

25 червня 2024 року селище Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Левченко В. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. При цьому позивач у позовній заяві також просить залишити неповнолітніх дітей проживати разом із ним.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що у сторін за час шлюбу народилося двоє дітей, які є неповнолітніми, та місце проживання дітей за взаємною згодою батька і матері визначено з позивачем.

Однак, позивач не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів проживання дітей з ним та перебування на його утриманні.

Таким чином, позивач не надав суду доказів, що підтверджують обставини, на які він покликається при зверненні із даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Положеннями ч. 5 ст. 19 СК України передбачено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

В порушення зазначених вимог, матеріали позовної заяви не містять відомостей щодо звернення позивача до відповідної служби у справах дітей, щодо надання дозволу на реєстрацію місця проживання дітей разом з ним. До позовної заяви не додано рішення (висновок) органу опіки та піклування про доцільність надання дозволу на проживання дітей разом з батьком, тобто позивачем по справі.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Водночас, як вбачається із позовної заяви, позивач не конкретизував зміст позовних вимог, залишив їх без належного обґрунтування, однак просить залишити місце проживання неповнолітніх дітей з ним.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що позовна вимога про визначення місця проживання дітей разом з ним є окремою самостійною вимогою.

Так, вимога щодо залишення дітей проживати з батьком може бути заявлена одночасно з вимогою про розірвання шлюбу лише у випадку відсутності спору щодо місця проживання дитини, а також доведення, що на час звернення до суду із такою вимогою, дитина проживає з позивачем.

До того ж, оскільки визначення місця проживання дітей є самостійною позовною вимогою та заявляючи таку позивачу слід надати докази того, що між сторонами існує спір з приводу місця проживання дітей. Таким чином, позивачу слід конкретизувати зміст позовних вимог.

При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З доданих до справи матеріалів вбачається, що позивачем не сплачено судовий збір за вказану позовну вимогу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана: фізичною особою - справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на момент подання позову для визначення ставки судового збору застосовувався розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня

2024 року, а саме 3028,00 гривень.

Враховуючи вищевикладене, позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі

0,4 розміру прожитого мінімуму для працездатних осіб, тобто 1211,20 грн.

Судовий збір слід сплатити за реквізитами: отримувач коштів ГУК у Черк.обл./тг смт Чорноб/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37930566; банк отримувача - Казначейство України(ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA0023761; код класифікації доходів бюджету - 22030101; призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має

10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Чорнобаївський районний суд Черкаської області (назва суду, де розглядається справа).

Слід зазначити, що зазначені в ухвалі суду недоліки поданої заяви не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Отже, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку на усунення викладених в ухвалі недоліків.

Враховуючи викладене, залишення даної позовної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-261 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків який не може перевищувати 10 днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В. В. Левченко