Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді -Букіної О.М.,

при секретарі-Кавун В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач в особі представника - адвоката Резнік К.О. звернувся до суду з даним позовом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у шлюбі, який розірваний на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 15.08.2019.

Від подружнього життя мають спільну доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 16.09.2019 та виданого на підставі цього рішення виконавчого листа від 28.10.2019 з позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.05.2019 та до досягнення дитиною повноліття.

Посилається на те, що у позивача змінився сімейний стан та на даний час на його утриманні перебувають ще одна малолітня дитина та дружина, а тому витрати на утримання нової сім`ї збільшилися.

Так, 22.07.2020 він зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 , від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5 .

Вказує, що матеріальний стан позивача суттєво змінився, тому сплата аліментів у присудженому розмірі ставить його у тяжке матеріальне становище. Позивач офіційно не працює, інших доходів не має, також не має на праві власності нерухомого майна, у зв`язку з чим подальша сплата аліментів у визначеному розмірі призведе лише до накопичення заборгованості, що не стане допомогою доньці в реалізації її потреб і негативно вплине на утримання сина, що призведе до нерівності в забезпеченні дітей.

Таким чином, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст.192 СК України, просить суд зменшити розмір аліментів з частки на 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

08.01.2024 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу передано до провадження судді Кушнір С.І.

11.01.2024 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12.01.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Сторонам направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачці також копію позовної заяви з додатками.

05.04.2024 розпорядженням керівника апарату Солом`янського районного суду м.Києва призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_6 у відставку.

05.04.2024 на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Позивач та його представник, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, до залу суду не з`явилися, будь-яких клопотань по справі від них на адресу суду не надходило.

Відповідач відзив на позов не подала, в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації та за допомогою SMS-повідомлення на номер телефону, вказаний у позові.

Жодних заяв, клопотань, пояснень з приводу позовних вимог або заперечень на позовні вимоги в будь-якій іншій формі від відповідача на адресу Солом`янського районного суду міста Києва не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити позицію останньої щодо предмету спору.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, приходить до наступного.

Частиною 1 статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами 1, 2 статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Таки чином вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).

Згідно зі ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З копії рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 15.08.2019 у справі №760/13209/19-ц встановлено, що позивач ОСОБА_1 і відповідачка ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який зареєстрований 19.08.2011 Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 181.

Вказаним рішенням суду шлюб між сторонами розірваний.

З копії рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 16.09.2019 у справі №760/13214/19 встановлено, що позивач ОСОБА_1 і відповідачка ОСОБА_2 є батьками дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 16.09.2019 у справі №760/13214/19 задоволено позов ОСОБА_2 та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса реєстрації та місця проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.05.2019 і до повноліття дитини.

На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист № 760/13214/19 від 28.10.2019.

22.07.2020 між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_7 зареєстровано шлюб, актовий запис №866, що підтверджується копію свідоцтва про шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_4 народився син - ОСОБА_5 .

Згідно з актом депутата Боярської міської ради VIII скликання Фастівського району Київської області Михальова Є.В. від 11.11.2023 ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з 2021 року і по теперішній час мешкають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається з інформаційної довідки № 360083873 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 26.12.2023, відомості щодо будь-якого нерухомого майна, належного фізичній особі з РНОКПП НОМЕР_1 , відсутні.

З копії картки платника податків, виданої 16.09.2019 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено, що РНОКПП НОМЕР_1 присвоєний позивачу.

На підставі аналізу наведених вище доказів суд враховує таке.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 Сімейного кодексу України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину.

При цьому, суд наголошує, що здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини (ст. 155 СК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народився син від іншого шлюбу з ОСОБА_4 .

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись до суду із позовом про зменшення розміру аліментів ОСОБА_1 зазначав, що розмір аліментів, який стягується, призводить його в скрутне матеріальне становище у зв`язку з необхідністю утримання малолітнього сина та дружини.

Між тим, позивачем не надано доказів, що з дати ухвалення Солом`янським районним судом м.Києва рішення від 16.09.2019 у справі №760/13214/19 про стягнення з нього аліментів на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 07.05.2019, у нього змінився матеріальний стан.

Як докази погіршення матеріального стану позивачем надані суду лише копії свідоцтв про одруження та про народження дитини.

Проаналізувавши та оцінивши надані позивачем на обґрунтування своїх вимог докази, суд враховує, що зміна сімейного стану позивача, а саме одруження 22.07.2020 та народження ІНФОРМАЦІЯ_2 дитини - ОСОБА_5 , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Такий висновок зроблений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16.09.2020, справа № 565/2071/19.

Позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.

Встановлений рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 16.09.2019 у справі №760/13214/19 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме її інтересам.

Також суду не надано доказів того, що у позивача змінився стан його здоров`я.

Так, з матеріалів справи не вбачається, що стан здоров`я позивача є таким, що значно впливає на його обов`язок щодо сплати аліментів на користь відповідача, що визначений рішенням суду.

Позивач є особою працездатного віку та ним не надано медичної документації, згідно з якою він має захворювання або перебуває на лікуванні, що заважало б його працевлаштуванню.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до частини другої ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд при розгляді вимог позивача про зменшення розміру аліментів враховує те, що позивач у порушення вимог ст.81 ЦПК України, не надав жодних належних доказів, які б підтверджували, що його матеріальне становище дійсно погіршилось, чи погіршився стан його здоров`я.

Тобто, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про зміну обставин, які потягли за собою неможливість сплачувати позивачем аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у раніше визначеному судом розмірі.

З огляду на викладене вище у задоволенні позову слід відмовити, як необґрунтованого.

Керуючись ст. 3, 155, 180-184, 192 СК України, ст. 2-13, 76-83, 133, 178, 258, 259, 263-265, 273,274, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнення аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 28.06.2024.

Суддя: О.М. Букіна