Єдиний унікальний номер: 378/328/24
Провадження № 2/378/196/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2024 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участю секретаря: Кичі Я. В., .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду смт. Ставище Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з посиланням на те, що 30 січня 2024 року між нею та відповідачем рішенням Ставищенського районного суду Київської області розірвано шлюб. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають з нею (позивачкою). Відповідач інших утриманців не має, працездатний, його стан здоров`я дозволяє працювати. Відповідач працює та отримує дохід, проте, неофіційно.

Позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1000 гривень щомісячно, з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до 16.11.2025.

Ухвалою судді Ставищенського районного суду від 29 травня 2024 року відкрито провадження по даній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а. с. 13).

Позивачка в судове засідання не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлена за вказаною в позові адресою (а. с. 16), заяв та клопотань до суду не подавала.

Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 18), подав до суду телефонограму, в якій позовні вимоги визнав, просить справу розглядати без його участі (а. с. 19).

Суд, розглянувши заяву про визнання позову відповідача, та перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Ставищенського районного суду від 30.01.2024 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а. с. 5). Сторони мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 6, 7). Відповідно до вищевказаного рішення суду сторони з березня 2023 року припинили шлюбні стосунки, діти проживають разом з позивачкою (а. с. 5).

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини другої статті 5 Сімейного кодексу України (далі СК України) держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька.

За змістом частин першої, другої та четвертої статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно зі статтею 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

ч. 4 ст. 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Враховуючи положення статті 84 СК України - права дружини на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років, та зважаючи на те, що відповідач є працездатною особою, належними та допустимим доказами не довів, що за станом здоров`я він позбавлений можливості надавати допомогу на її утримання, а також наявність інших істотних обставин, які могли б впливати на неможливість сплачувати аліменти на дружину, з урахуванням інтересів та потреб матері, з якою проживає дитина, передбаченого законодавством права дружини на її утримання, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

За змістом частини першої статті 79 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, оскільки малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з позивакою, вона має право на утримання від відповідача (батька дитини) до досягнення дитиною трьох років, і оскільки вказаний позов визнається відповідачем, - позов підлягає задоволенню, з відповідача слід стягнути аліменти на користь позиваки на її утримання з дня пред`явлення до суду позову, з 23 травня 2024 року до досягнення сином ОСОБА_5 трьох років.

Згідно із статтею 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави 50 відсотків судового збору.

Керуючись ст. 84 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 2, 12, 76-83, 141, 206, 259, 263-265, 268, 274, 279, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, починаючи з 23 травня 2024 року.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).

Повне рішення складено 26.06.2024.

Суддя Н. М. Марущак