КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1753/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 січня 2024 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Діденка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником Пізняхівським Федором Миколайовичем , на ухвалу Подільського районного суду м. Києва, постановлену в складі судді Головчака М.М. в м. Київ 05 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пателі Лізинг», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Заєць Олена Ярославівна, про визнання договору недійсним та скасування державної реєстрації,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

У вересні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, просила визнати недійсним договір купівлі-продажу, серія та номер: 269 об`єкта будівництва - нежитлових приміщень 256 в будинку АДРЕСА_1 , виданий 11 травня 2023 року, укладений між ТОВ «Пателі Лізинг» та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць О.Я., скасувати державну реєстрацію права власності на вказаний об`єкт будівництва за ОСОБА_3 .

Позов мотивований тим, що 15 листопада 2013 року ТОВ «Пателі Лізинг», ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено інвестиційний договір № 176НВ, відповідно до якого вона приймала участь у фінансуванні будівництва житлово-офісного будинку за адресою АДРЕСА_1 . 26 листопада 2014 року ОСОБА_4 як первісним кредитором, ОСОБА_1 як новим кредитором та ТОВ «Пателі Лізинг» як боржником було укладено трьохсторонню угоду про уступку права вимоги до інвестиційного договору від 15 листопада 2013 року № 176НВ, за умовами якої позивач одержала право вимагати від ТОВ «Пателі Лізинг» належного виконання зобов`язання на свою користь. 31 липня 2018 року було здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на об`єкт незавершеного будівництва, 94 % готовності, здійснено запис про право власності, присвоєно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна.

02 січня 2023 року Подільським районним судом м. Києва в справі № 758/2012/22 ухвалено рішення, яким задоволено позов ТОВ «Пателі Лізинг» до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації майнових прав, яке було в подальшому скасовано постановою Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року та відмовлено в позові. Отримавши судове рішення, ОСОБА_1 звернулася до Центру надання адміністративних послуг м. Києва з заявою про державну реєстрацію прав. 09 серпня 2023 року державним реєстратором було прийнято рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій, згідно якої, державним реєстратором встановлено наявність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Отримавши інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, їй стало відомо, що в період оскарження нею рішення ТОВ «Пателі Лізинг» відчужило належний їй на праві власності об`єкт незавершеного будівництва на користь ОСОБА_3 . Таким чином, вважає, що відповідач ТОВ «Пателі Лізинг» здійснив незаконне відчуження належного їй майна, а відтак просить скасувати його державну реєстрацію.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2023 року провадження в справі закрито.

Позивач ОСОБА_1 в особі представника Пізняхівського Ф.М. , не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність ухвали, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2023 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, наводила зміст ст. 197 ЦПК України, вказувала, що в порушення п. 4 ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд не вирішив питання про заміну неналежного відповідача та залучення співвідповідача ОСОБА_3 , який є стороною в договорі купівлі-продажу від 11 травня 2023 року, посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць О.Я.

Вказувала, що суд першої інстанції в порушення п. 5, 7 ч. 2 ст. 197 ЦПК України не роз`яснив учаснику справи, які докази мають бути подані, а саме вказаний договір від 11 травня 2023 року, не розглянув клопотання представника позивача та не витребував у приватного нотаріуса копію договору купівлі-продажу, покупцем в якому зазначено ОСОБА_3 .

Крім того, арбітражним керуючим Штельманчуком М.С. взагалі не було надіслано позивачу та третій особі копію клопотання про закриття провадження разом з доказами, на які він посилався, чим порушено ч. 9 ст. 83 ЦПК України. Однак суд першої інстанції в порушення ч. 9 ст. 83 ЦПК України взяв до уваги докази без підтвердження надання їх позивачу, що позбавило останню можливості письмово викласти свої заперечення до клопотання.

Також, відповідно до ухвали, третя особа - приватний нотаріус Заєць О.Я. звернулася до суду з клопотанням про закриття провадження в справі, однак вказане клопотання заздалегідь позивачу та її представнику не направлялось, відповідних доказів направлення суду не надано, а судом в підготовчому засіданні не оголошувалось, що є грубим порушенням ст. 197 ЦПК України.

Крім того, в 12 абзаці оскаржуваної ухвали суд першої інстанції послався на п. 7 ч. 1 ст. 37 ЦПК України, якою передбачено залучення правонаступника відповідної сторони в разі припинення юридичної особи, однак ст. 37 ЦПК України в чинній редакції передбачає недопустимість повторної участі судді в розгляді справи. Отже, застосування норми закону, який втратив чинність на момент постановлення ухвали в справі, є порушенням норм процесуального права.

Таким чином, не розглянувши клопотання представника позивача про витребування доказів від 04 жовтня 2023 року, а саме копії договору купівлі-продажу від 11 травня 2023 року, прийнявши до розгляду клопотання арбітражного керуючого Штельманчука М.С. та третьої особи - приватного нотаріуса Заєць О.Я., які не були направлені позивачу та її представнику, що позбавило позивача можливості надати письмові заперечення на клопотання, та прийнявши докази, які заздалегідь не були надані стороні позивача, не залучивши співвідповідача ОСОБА_3 до участі в справі, суд першої інстанції порушив ст. 4, 5 ч. 9 ст. 83 ЦПК України, п. 4, 7, 10 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, що призвело до неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Закриваючи провадження в справі ухвалою від 05 жовтня 2023 року з підстав, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що позовну заяву пред`явлено до ТОВ «Пателі Лізинг», цивільна правоздатність якого припинена в зв`язку з ліквідацією 18 липня 2023 року, тобто до відкриття провадження в справі, а спірні правовідносини, з урахуванням їх характеру та предмету спору, хоча й допускають правонаступництво, однак з огляду на відсутність універсальних та сингулярних правонаступників виключають подальше провадження по справі.

Оцінюючи правильність висновків суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить із наступного.

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом про визнання договору недійсним та скасування державної реєстрації, в якому відповідачем зазначила ТОВ «Пателі Лізинг» за зазначила про свій намір залучення в подальшому до участі в справі як співвідповідача ОСОБА_3 після витребування судом першої інстанції відповідних доказів за її клопотанням.

До позовної заяви додано копію інвестиційного договору № 176НВ від 15 листопада 2013 року, укладеного ТОВ «Пателі Лізинг» з одного боку, та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 з другого боку, предметом якого є участь інвестора в фінансуванні будівництва будинку (житлово-офісний комплекс в АДРЕСА_1 ) на умовах цього договору, копію угоди № 14/2014 про уступку права вимоги до інвестиційного договору від 15 листопада 2013 року № 176НВ, укладеного ОСОБА_4 (первісний кредитор), ОСОБА_1 (новий кредитор) та ТОВ «Пателі Лізинг» (боржник), за якою новий кредитор одержує право вимагати від боржника належного виконання зобов`язання на свою користь; копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02 серпня 2018 року, згідно якого 31 липня 2018 року здійснено реєстрацію права власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво, 94 % готовності, опис: об`єкт будівництва (група нежитлових приміщень), загальною площею 83,6 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 , копію заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 січня 2023 року в справі № 758/2012/22 за позовом ТОВ «Пателі Лізинг» до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації майнових прав, яким відновлено становище ТОВ «Пателі Лізинг», яке існувало до проведення ОСОБА_1 державної реєстрації речових прав на приміщення АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, незавершене будівництво, 94 % готовності, загальною площею 83,6 кв.м., адреса АДРЕСА_1 ; копію постанови Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року, якою скасовано заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 січня 2023 року в справі № 758/2012/22, копію рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно від 09 серпня 2023 року № 68795481, яким відмовлено в проведенні реєстраційних дій за заявою ОСОБА_1 за її заявою, в зв`язку з виявленими суперечностями між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, копію інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 14 серпня 2023 року, згідно якої 11 травня 2023 року зареєстровано право власності ОСОБА_3 на об`єкт будівництва - незавершене будівництво, 94 % готовності, опис: об`єкт будівництва (група нежитлових приміщень), загальною площею 83,6 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 , документи, подані для державної реєстрації: договір купівлі-продажу, серія та номер: 269, виданий 11 травня 2023 року, видавник Заєць О.Я. , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу (а. с. 12 - 39).

Також до позову додано клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заєць О.Я., а саме копію договору купівлі-продажу, серія та номер: 269, об`єкта будівництва - нежитлових приміщень 256 в будинку АДРЕСА_1 , виданий 11 травня 2023 року, укладеного між ТОВ «Пателі Лізинг» та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць О.Я.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 06 вересня 2023 року відкрито провадження в справі, призначено підготовче засідання на 05 жовтня 2023 року, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заєць О.Я. належним чином завірену копію договору згідно клопотання позивача (а. с. 56).

13 вересня 2023 року до Подільського районного суду м. Києва надійшло клопотання арбітражного керуючого Штельманчука М.С. про закриття провадження в справі, яким доведено до відома суду, що постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 06 червня 2023 року по справі № 904/1384/23 визнано ТОВ «Пателі Лізинг» банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, а ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18 липня 2023 року затверджено звіт ліквідатора та ліквідовано юридичну особу (а. с. 62 - 63).

18 вересня 2023 року до Подільського районного суду м. Києва надійшло клопотання третьої особи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заєць О.Я. про закриття провадження в справі, мотивоване тим, що судом на момент подачі позову не було встановлено, що ОСОБА_1 пред`явлено позов до юридичної особи, яка на момент звернення до суду була ліквідована, тобто втратила процесуальну правоздатність, а тому провадження в справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України має бути закрите (а. с. 73 - 74).

До обох клопотань додано копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб щодо ТОВ «Пателі Лізинг», згідно якого товариство є припиненим з 08 серпня 2023 року на підставі судового рішення про визнання юридичної особи банкрутом (а. с. 64), а до клопотання арбітражного керуючого - також копію ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 18 липня 2023 року в справі № 904/1384/23 (а. с. 65 - 70, 75 - 79).

В поясненнях до позову приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заєць О.Я. зазначено щодо вимоги суду надати належним чином засвідчену копію договору купівлі-продажу серія та номер 269 об`єкта будівництва - нежитлових приміщень 256 в будинку АДРЕСА_1 , виданий 11 травня 2023 року, укладений між ТОВ «Пателі Лізинг» та ОСОБА_3 , приватний нотаріус звертала увагу, що такий договір нею не посвідчувався, в зв`язку з чим виконати вимоги суду не вбачається можливим (а. с. 83).

04 жовтня 2023 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Пізняхівським Ф.М. повторно подано клопотання про витребування доказів, а саме договору купівлі-продажу від 11 травня 2023 року, покупцем в якому зазначено ОСОБА_3 , оскільки відсутність вказаного доказу в матеріалах справи призведе до неповноти судового розгляду та унеможливить залучити у якості співвідповідача ОСОБА_3 , щодо якого відсутні дані, які ідентифікують особу (а. с. 90 - 92).

Не вирішуючи зазначеного клопотання про витребування доказів, суд першої інстанції закрив провадження в справі ухвалою від 05 жовтня 2023 року (а. с. 103 - 105).

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

У статті 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частиною першою статті 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Згідно ч. 4 ст. 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

За таких обставин, з часу внесення до реєстру відповідного запису про припинення юридичної особи вона втрачає цивільну та цивільну процесуальну правоздатність.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина перша статті 48 ЦПК України).

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Згідно з частиною першою статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Отже, процесуальне правонаступництво, у справах, де таке правонаступництво допускається, у разі припинення юридичної особи можливе в порядку статті 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника, однак лише за умови, що припинення відбулося після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі, і якщо припинення проведене шляхом її реорганізації, а не ліквідації, яка не передбачає правонаступництва.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).

ЦПК України не містить норм, які б передбачали можливість здійснення провадження у справах щодо юридичних осіб, які були припинені шляхом ліквідації (тобто без утворення правонаступників) до відкриття провадження у справі.

Відтак, встановивши, що позов пред`явлено до ТОВ «Пателі Лізинг», цивільна правоздатність якого припинена в зв`язку з ліквідацією ще 08 серпня 2023 року, тобто до відкриття провадження в справі, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, не спростованого доводами апеляційної скарги, про необхідність закриття провадження в справі.

Разом із тим, апеляційний суд не може погодитися з помилковими висновками суду першої інстанції, що провадження в справі підлягало закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, з огляду на те, що даний пункт підлягає застосуванню у випадку, якщо юридичну особу було припинено після відкриття провадження в справі, тобто вказана юридична особа набула статусу учасника справи.

Крім того, апеляційний суд враховує і погоджується з доводами апеляційної скарги, що зміст п. 7 ч. 1 ст. 37 ЦПК України, яким керувався суд першої інстанції при постановленні даної ухвали, щодо процесуального правонаступництва був визначений в редакції Закону від 20 вересня 2016 року та з набранням чинності Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року втратив чинність, отже застосування цієї норми суперечить ч. 3 ст. 3 ЦПК України, відповідно до якої провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оскільки, як вже було зазначено, ЦПК України не містить норм, які б передбачали можливість здійснення провадження у справах щодо юридичної особи, яка була припинена шляхом ліквідації до відкриття провадження у справі і не мала процесуальної правоздатності на час відкриття провадження, і в силу вказаного не могла бути стороною у справі, в даному випадку суд першої інстанції мав діяти відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки справа, пред`явлена до припиненої юридичної особи, не підлягала розгляду в порядку цивільного судочинства.

Схожі правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 05 лютого 2020 року в справі № 681/480/18 (провадження № 61-11148св19), у якій зазначено, що встановивши факт припинення ВАТ «Понінківський картонно-паперовий комбінат», апеляційний суд послався на пункт 7 частини першої статті 255 ЦПК України, відповідно до якої суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва. Отже, у пункті 7 частини першої статті 255 ЦПК України йдеться про ліквідацію юридичної особи, яка була стороною справи. Апеляційний суд не врахував, що ліквідація відповідача відбулася не під час розгляду справи, а до подання позовної заяви, а отже, суд першої інстанції незаконно відкрив провадження за позовом, заявленим до ліквідованої юридичної особи, що виключало відкриття провадження у даній справі.

Верховний Суд вказав, що в даному випадку підлягав застосуванню п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, та змінив постанову апеляційного суду, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Враховуючи вищевикладене, оскільки справа не підлягала розгляду в порядку цивільного судочинства, отже будь-які інші процесуальні питання після встановлення судом даної обставини не підлягали вирішенню, апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції всупереч п. 4 ч. 2 ст. 197 ЦПК України не вирішив питання про заміну неналежного відповідача та залучення співвідповідача ОСОБА_3 , який є стороною оспорюваного договору купівлі-продажу від 11 травня 2023 року, та всупереч п. 5, 7 ч. 2 ст. 197 ЦПК України не роз`яснив позивачу, які докази мають бути подані, не розглянув клопотання представника позивача та не витребував у приватного нотаріуса копію договору купівлі-продажу.

Апеляційний суд також відхиляє як безпідставні доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції було прийнято до розгляду клопотання про закриття провадження в справі арбітражного керуючого Штельманчука М.С. та третьої особи - приватного нотаріуса Заєць О.Я., які не були направлені позивачу та її представнику, що позбавило позивача можливості надати письмові заперечення на клопотання, та прийнявши докази, які заздалегідь не були надані стороні позивача, з огляду на те, що провадження в даній справі закрите судом першої інстанції не за результатами розгляду вищезазначених клопотань, а з підстав, передбачених процесуальним законом.

При цьому обставин, встановлених судом першої інстанції, щодо припинення відповідача - юридичної особи ТОВ «Пателі Лізинг» шляхом ліквідації до відкриття провадження в справі, доводами апеляційної скарги не спростовано.

Апеляційний суд звертає увагу, що позивач не позбавлена можливості звернутися до належного відповідача, яким вона вказує ОСОБА_3 , з новим позовом, відтак, закриття провадження в даній справі не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Виходячи із вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов правильних в цілому висновків про закриття провадження в справі, разом із тим, зазначив помилкову підставу такого закриття, а саме п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України замість правильної п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, а також помилково застосував п. 7 ч. 1 ст. 37 ЦПК України в редакції, яка втратила чинність на час постановлення ухвали, чим допустив порушення норм процесуального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для зміни ухвали та викладення мотивувальної частини ухвали в редакції цієї постанови.

В іншій частині ухвала суду є законною, обґрунтованою і не підлягає скасуванню із підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Пізняхівським Федором Миколайовичем , задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2023 року змінити, виклавши мотивувальну частину ухвали в редакції цієї постанови.

В іншій частині ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 18 січня 2024 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.