Справа № 489/6481/23
н/п 2/490/1232/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Горбань М.С.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов позов ТОВ "Миколаївгаз Збут" до ОСОБА_1 про стягнення з нього 14 863,20 грн заборгованості за спожитий природній газ, 63, 3 грн - інфляційні витрати, 12,41 грн - 3% річних та судовий збір у розмірі 2681,00 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2023 року визначено головуючого по справі суддю Шолох Л.М.

В обґрунтування вимог посилається на те, що відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, що надаються позивачем. На ОСОБА_1 за адресою споживання природного газу відкрито о/р № НОМЕР_1 . Відповідач використовуючи природний газ для побутових потреб, в період з01.11.2021 року по 30.04.2022 року здійснював оплати за постачання природного газу не своєчасно на не в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 14 863,20 грн, за інфляційними втратами у розмірі 63,3грн, та 3% річних у розмірі 12,41 грн.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.12.2023 року справу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

15.01.2024 року ОСОБА_1 подав до суду відзив, у якому просив відмовити у задоволені позову з огляду на його безпідставність, з огляду на те, що здійснює оплату за використаний природний газ за фактичними показами лічильника газу.

18.01.2024 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що ТОВ «Миколаївгаз Збут» не має відношення до показів лічильника споживачів, так як нарахування за спожитий природній газ здійснювалося на підставі обсягів спожитого природного газу, наданих Оператором ГРМ (від АТ «Миколаївгаз»).

Ухвалою суду від 22.03.2024 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судовому засідання позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача на свою користь утворену заборгованість. ОСОБА_1 просив відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що заборгованості перед ТОВ «Миколаївгаз Збут» не має.

Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до постанов Національної комісії , що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28.05.2015 року №1642 та від 18.05.2017 року №674, ТОВ «Миколаївгаз Збут» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу та території України.

Позивачем на відповідача ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП зі змінами №2496 від 30.09.2015 року та за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора Газотранспортної системи у відповідному розрахунковому періоді.

Згідно розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених відповідно до п. 17 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про ринок природного газу» ВР №329-УІІІ від 09.04.2015 року НКРЕКП постановою №2496 від 30 вересня 2015 року, між сторонами був укладений типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, фактом приєднання споживача до умов типового договору постачання природного газу є споживання природного газу за вказаний період, оскільки не відмовився від споживання газу та не висловив свою незгоду отримувати від постачальника природний газ в установленому законом порядку .

Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, із врахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи, регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 №2496. Розділом ІІІ вказаних Правил передбачено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам природного газу укладається з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті НКРЕКП та постачальника, і не потребує двостороннього підписання письмового договору. Постачальники зобов`язані на власному сайті розмістити редакцію договору постачання природного газу, яка має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам.

Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником.

Відносини між постачальником та побутовими споживачами (населення) регулюються Правилами та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам.

Вказаними Правилами постачання природного газу визначено, що договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Тож між сторонами склалися правовідносини по постачанню та споживанню природного газу.

Відповідно до п. 4 Постанови КМУ № 2246 від 09.12.1999 р. «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання» послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається ним відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. Типовий договір про надання послуг з газопостачання затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 938 від 05.07.2006 року.

Згідно з п. 10 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету міністрів України №2246 від 09.12.1999 року (зі змінами відповідно до Постанови КМ України від 09 квітня 2008 року №346) розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 1 січня 2007 року за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності за нормами споживання природного газу. Застосування роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу використання природного газу (зафіксованого на особових рахунках споживача) у попередньому році.

Відповідно до абз. 10, 11 п. 10 Правил визначення річного обсягу використання природного газу здійснюється шляхом додавання обсягу використаного природного газу згідно з показниками лічильника з початку попереднього року до зняття показників лічильника у грудні попереднього року та розрахункового обсягу використання природного газу за не обліковані дні грудня у разі не зняття показників лічильника газу газопостачальним підприємством станом на 1 січня.

Згідно з приписами статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, і серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України, за формою Типового договору розподілу природного газу.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до пункту 3 Розділу І Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 № 2496, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Розділом III Правил постачання передбачено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року за № 2500, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті НКРЕКП та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Постачальники зобов`язані на власному сайті розмістити редакцію договору постачання природного газу, яка має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам.

Крім цього, згідно абзацу 2 п. 4 розділу III Правил постачання якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил.

Згідно з приписами ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить комунальні послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до обов`язків споживача належить оплата за житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, постачальник зобов`язується поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку визначені договором.

Приписами пункту 24 Правил постачання, зі змінами та доповненнями, визначено, що розрахунковим періодом за договором постачання природного газу побутовим споживачам є календарний місяць, крім випадку зміни постачальника відповідно до розділів V та VI цих Правил, коли для попереднього постачальника розрахунковий період має визначатися як сума газових діб місяця, що передували даті зміни постачальника, а для нового - як сума газових діб місяця, наступних за датою зміни постачальника. При здійсненні постачання природного газу в рамках базової річної пропозиції оплата рахунка (платіжного документа) постачальника має бути здійснена не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. У разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу протягом п`яти робочих днів після отримання такої вимоги.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати житлово-комунальних послуг у повному обсязі.

Така ж правова позиція наведена, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 20 .04.2016 у справі № 6-2951цс15; від 14.02. 2018 у справі № 639/10591/14-ц; від 17 .01. 2019 у справі № 486/156/17 та постанові Вінницького апеляційного суду у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ по справі № 147/587/19 від 26.07. 2019.

Хоча договір між позивачем та відповідачами не укладався, однак, обов`язок щодо ініціативи укладення договору покладається на споживача послуг, тому між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання природного газу, які регулюються Цивільним Кодексом України та спеціальним законодавством.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом частини першої статті 901 та частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З огляду на викладене, у відповідача перед позивачем виник обов`язок, щодо сплати послуг з постачання природного газу попри відсутність двосторонньої підписаної письмової форми договору про надання послуг з постачання природного газу.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно з пунктом 2 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2496 постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Згідно пункту 1.1. Типового договору, договір постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1386/27831 (далі - Договір) є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу, як товарної продукції постачальником.

Згідно з пунктом 4.4. Типового договору об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається одним із нижченаведених способів: 1) за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу; 2) або за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або між опалювальний період. Вказана норма також знайшла своє відображення в пункті 13 Правил постачання природного газу.

Відповідно до абзаців 3,4 пункту 5 глави 4, розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем дані про об`єм (м куб.) та обсяг (кВт·год, Гкал, МДж) розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за розрахунковий період (газовий місяць) зазначаються Оператором ГРМ в особистому кабінеті споживача на сайті Оператора ГРМ (за наявності) та/або в рахунку про сплату послуги за договором розподілу природного газу.

Відповідно до розділу ІХ глави 4 пункту 4 Кодексу газорозподільних систем, побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.

У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань.

Згідно абз.6 п.4 розділу 4 глави ІХ КГС Оператор ГРМ має право здійснювати контрольні зняття показів лічильника природного газу споживача та зобов`язаний не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу (з урахуванням встановленого строку для контрольного огляду вузла обліку) та формувати об`єм розподілу і споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань.

Таким чином, величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Як не заперечує відповідач, вимог про передавання показів газового лічильника щомісячно він не виконував, отже обсяг спожитого газу розраховано постачальником згідно вищенаведених вимог діючих НПА.

Відповідно до фінансового стану (розрахунку) заборгованості позивача, станом на момент подання цієї позовної заяви (23.10.20213) року, сума заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Миколаївгаз Збут» за спожитий природний газ складає 14 863,20 грн, інфляційні втрати у розмірі 63,30 грн та 3% річних 12,41 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Миколаївгаз Збут» 28.03.2023 року складено акт звірки суми заборгованості до ТОВ «Миколаївгаз Збут» станом на 30.04.2022 року, з якого слідує, що станом на 30.04.2022 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 , споживачем якого є ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 наявна заборгованість у розмірі 14 928,13 грн.

Відповідач у судовому засіданні повідомив суду що сплачує за послуги постачання природного газу відповідно до показів газового лічильника без надсилання таких показів Оператору ГРМ.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до приписів статей 77, 78 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Під час розгляду справи судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань (щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб надавати їх Оператору ГРМ) з оплати послуг з постачання газу за період з 01.11.2021 року по 30.04.2022 року утворився заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 14 863,20 грн, інфляційні втрати у розмірі 63,30 грн та 3% річних 12,41 грн.

Доказів того, що цей борг сплачено відповідачем у добровільному порядку матеріали справи не містять, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений ним за подачу позову до суду у розмірі 2 684 грн 00 коп.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 200, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» на розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_2 в АТ «Банк Альянс», заборгованість за спожитий природний газ у сумі 14 863 (чотирнадцять тисяч вісімсот шістдесят три) грн 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» на розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_2 в АТ «Банк Альянс», , інфляційні витрати в сумі 63 грн 30 коп., 3% річних в сумі 12 грн 41 коп. та судовий збір у розмірі 2684 грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23 грудня 2024 року.

Інформація про сторони:

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут», , адреса: м. Миколаїв, вул. 7 Слобідська, 70В/1;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Л.М. Шолох