Справа № 710/1118/21
Провадження № 2-ві/710/3/24
УХВАЛА

26.06.2024 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Щербак О.В., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про відвід головуючого судді Побережної Надії Петрівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів,

УСТАНОВИВ:

20.06.2024 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід головуючому судді у справі № 710/1118/21.

В обґрунтування наведеної заяви вказано, що у провадженні Шполянського районного суду Черкаської області перебуває цивільна справа №710/1761/23 за 710/1118/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів. 18.06.2024 представник відповідача, реалізуючи процесуальне право за наявності обставин, які на думку відповідача мають бути досліджені у справі, як гарантія повного та всебічного розгляду справи, що також може вплинути на рішення, за умови долучення відповідних доказів, заявила клопотання про витребування доказів обґрунтувавши неможливість їх подання у визначені ЦПК України строки та надавши відповідні докази неможливості отримання цих доказів станом на дату судового засідання. Судом прийнято рішення про відмову у задоволенні клопотання. Положення статті 36 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. В той же час наголошує, що прояв упередженого ставлення судді Побережної Н.П. у цій цивільній справі полягає не у прийнятому процесуальному рішенні, а саме в мотивах його прийняття та в проявленій поведінці судді під час його прийняття, що в окремому випадку викликає сумнів в неупередженому ставленні до відповідачки та в об`єктивному розгляді справи в цілому.

Постановляючи протокольну ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів, за умови та всупереч тому, що зазначені у клопотанні обставини (докази) виникли більш ніж через рік з дня відкриття провадження у справі, провадження у даній справі було зупинено до вирішення іншої справи по суті, у відповідача змінився законний представник, який з об`єктивних причин не був присутній у першому засіданні після поновлення провадження у справі. Більше того, аргументом для відмови у задоволенні клопотання, зі слів судді осуджувальним тоном ( вочевидь щодо витребування доказу безпосередньо у позивача) зазначено « … тим більше, що мати не позбавлена батьківських прав, тому їй нічого не перешкоджало отримати ці докази самостійно…», що, на думку заявниці, є не лише не припустимим проявом з боку судді до учасника судової справи, а є й таким зовнішнім проявом упередженості суду, про який зазначає ЄСПЛ у своїх рішеннях. Також суддею зазначено, що справа розглядається в порядку спрощеного провадження, а тому строк пропущений. Разом із тим, заява позивача від 05.10.2021, яка має всі ознаки заяви про зміну предмету позову, у порушення ч.3 ст. 49 ЦПК України, прийнята судом з порушенням і не може розглядатись разом з позовною заявою, на що суддя зазначила « … я вас почула представник…», що також є проявом неупередженого ставлення до сторони відповідача. Також, судом у судовому засіданні 18.06.2024 проігнороване клопотання представника відповідачки про оголошення перерви для отримання доказів. З огляду на викладене, представник відповідачки вважає, що суддя Побережна Н.П. своїми діями та зовнішнім проявом в бік сторони відповідача неодноразово викликала сумніви неупередженого ставлення до неї, що розвинуло стійку недовіру до судді і викликало підставний сумнів щодо її достатньої неупередженого та об`єктивності у її справі.

Вирішення питання про відвід передано судді на підставі ч. 3 ст. 40 ЦПК України, який визначається у порядку встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2024 заява про відвід судді Побережної Н.П. визначена судді Шполянського районного суду Черкаської області Щербак О.В..

Відповідно до положень ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про відвід, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Згідно ч.1ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичом сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді справи).

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу ( ч.4 ст. 36 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3ст. 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Не можуть бути підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами , а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ, у тому числі подібних (Рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України»).

Законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді, разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді від розгляду справи, що суперечить завданню цивільного судочинства і зазіхає на саму сутність правосуддя, як такого.

Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них. Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

У рішенні від 15 липня 2005 року у справі ж «Межнаріч проти Хорватії» ЄСПЛ звернув увагу на те, що «слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною» (Meznaric v. Croatia, заява № 71615/01, § 31).

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Обставини за суб`єктивним або об`єктивним критерієм при розгляді заяви про відвід судді Побережній Н.П. не встановлені, заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді, або його заінтересованості у результаті розгляду справи, та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, доводи викладені в заяві про відвід, не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді, або його заінтересованості в результаті розгляду справи ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів.

Отже, заявником не зазначено жодної з підстав визначених ст. 36 ЦПК України. Доводи заяви зводяться до не згоди з процесуальними рішеннями судді та мотивами їх прийняття.

Разом із тим, процесуальні дії суду (судді) та судові рішення підлягають оскарженню в передбаченому процесуальним законодавством порядку. Наявність у осіб, які беруть участь у справі, заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду справи чинному законодавству України не можуть бути підставою для відводу судді, і всі заперечення можуть бути викладені в апеляційній скарзі у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням у справі.

Оскільки наведені у заяві доводи є безпідставними та необґрунтованими, зважаючи на те, що передбачені статтями 36,37 ЦПК України підстави для відводу судді відсутні, заява про відвід судді Побережної Н.П. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 252, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідачки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про відвід судді Побережної Надії Петрівни у цивільній справі №710/1118/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Щербак