Справа № 133/1803/23
Провадження № 22-ц/801/457/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кучерук І. М.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 рокуСправа № 133/1803/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Ковальчука О. В.,

суддів: Сала Т. Б., Шемети Т. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області, ухвалене у цій справі 04 грудня 2023 року суддею цього суду Кучерук І.М. , дата складення повного тексту невідома,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позов мотивований тим, що сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу і від спільного проживання у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Факт батьківства підтверджується свідоцтвом про народження сина серії НОМЕР_1 від 27 серпня 2019 року. На даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягненню нею 3-річного віку, син перебуває на її утриманні та вихованні. Дані обставини були встановлені рішенням цього ж суду від 19 листопада 2019 року у справі №133/2357/19. Цим рішенням також вирішено було стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на її утримання до виповнення неповнолітньому сину ОСОБА_4 трирічного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку.

Також позивач вказувала, що 27 квітня 2023 року ЛКК КП «Козятинський міський центр первинної медико-санітарної допомоги Козятинської міської ради» видана довідка №080-1/о про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді про те, що ОСОБА_4 за станом здоров`я потребує домашнього догляду з 02 травня 2023 року. Довідка дійсна до 01 травня 2024 року.

Пославшись на викладені обставини, ОСОБА_1 просила стягнути із ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною п`яти років, тобто до 01 травня 2024 року.

04 грудня 2023 року рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, позивач, пославшись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, в апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити. Зокрема скаржник посилається на те, що згадана вище довідка №080-1/о є належним та допустимим доказом наявності у дитини позивача вад фізичного розвитку.

11 березня 2024 року на електронну адресу суду надійшов відзив від адвоката Пронівої Н.Р., у якому зазначено, що вона діє в інтересах ОСОБА_2 . Однак такий відзив ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 березня 2024 року було залишено без розгляду з тих підстав, що із нього видно, що він направлений на електронну адресу апеляційного суду, скріплений електронним цифровим підписом адвоката Пронівої Н.Р., натомість до нього адвокатом не додано документів на представництво ОСОБА_2 у Вінницькому апеляційному суду у рамках цієї справи, а матеріали справи таких документів не містять. У справі наявний лише ордер на представництво ОСОБА_2 адвокатом Пронівою Н.Р. у Козятинсьокму міськрайонному суді Вінницької області серії АВ №1083051. Таким чином апеляційний суд дійшов висновку, що особою, яка подала відзив, не додано до відзиву доказів стосовно того, що адвокат Проніва Н.Р. уповноважена представляти інтереси ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції, а матеріали справи таких доказів не містять,

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи наведені норми права, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення її учасників.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, рішення суду цим вимогам не відповідає, тому апеляційний суд, перевіривши його законність і обґрунтованість у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , його батьками записано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 27 червня 2019 року серії НОМЕР_1 (повторним) (а.с.3).

19 листопада 2019 року рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області у справі №133/2357/19 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на її утримання до виповнення неповнолітньому сину ОСОБА_4 трирічного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку. У цьому рішенні судом встановлено, що сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу і від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 . Позивач ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за сином ОСОБА_4 до досягнення ним трьох років, син знаходяться на її утриманні та вихованні (а. с. 4).

29 квітня 2022 року ТОВ-НВП «АРГОН» видано наказ № АР 00000855/к про надання відпустки ОСОБА_6 для догляду за дитиною по досягненню нею 6-річного віку. Встановлено період відпустки із 02 травня 2022 року по 01 травня 2023 року (а. с. 7).

27 квітня 2023 року КП «Козятинський міський центр первинної медико-санітарної допомоги Козятинської міської ради» видана довідка № 12 (№-080-1/о) про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді. У цій довідці зазначено, захворювання, на яке хворіє дитина, яким є за кодом МКХ j20 (а. с. 6).

24 травня 2023 року Самгороцькою сільською радою Журбинецького старостинського округу Вінницької області видана довідка про склад сім`ї № 74, яка підтверджує факт проживання ОСОБА_1 і її сина ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 (а. с.5).

19 вересня 2023 року Виробничим підрозділом Козятинської дирекції залізничних перевезень Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» створена довідка про доходи ОСОБА_2 № 286, з якої видно, що він працює на посаді сигналіста 4 розряду, заробітну плату із березня 2023 року по серпень 2023 року йому нараховано у розмірі 62 176, 84 грн., з якої за цей період відраховувались аліменти у розмірі 16 717, 50 грн.(а. с. 20)

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, які б поза розумним сумнівом вказували на те, що у дитини наявні вади фізичного або психічного розвитку, та дитина, в зв`язку з цим, потребує постійного догляду матері, а тому в даному випадку відсутні підстави, передбачені ч. 3 ст. 84 СК України, які дають право позивачу на її утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років.

Однак із таким висновком суду першої інстанції неможливо погодитись з огляду на таке.

Статтею 51 Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років (ч. 3 ст. 84 СК України)

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4. ст. 84 СК України).

Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України).

За умовами ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно із ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Частинами 1, 3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За положеннями ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

У ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Порядок заповнення форми первинної облікової документації № 080-1/о «Довідка про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді» (далі - форма № 080-1/о) визначає Інструкція щодо заповнення форми первинної облікової документації № 080-1/о «Довідка про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді».

Форма № 080-1/о надається для дитини (дитини-інваліда), яка потребує домашнього догляду, одному з батьків, усиновителю, опікуну, піклувальнику дитини-інваліда, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, у відпустці без збереження заробітної плати та фактично здійснюють догляд за дитиною-інвалідом, у разі якщо дитина-інвалід потребує домашнього догляду, на підставі рішення лікарсько-консультативної комісії для звернення до органів праці та соціального захисту населення за отриманням надбавки на догляд за дитиною-інвалідом відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» та жінці, батькові, бабці, дідові чи іншим родичам, які фактично доглядають за дитиною, для надання відпустки без збереження заробітної плати.

Форма № 080-1/о надається закладами охорони здоров`я незалежно від форм власності та підпорядкування на підставі рішення лікарсько-консультативної комісії (далі - ЛКК).

Строк дії довідки встановлюється індивідуально з урахуванням захворювання, його перебігу, ефективності протирецидивних та реабілітаційних заходів і становить не менше 6 місяців.

21 листопада 2013 року постановою Кабінету Міністрів України затверджено положення про лікарсько-консультативну комісію.

Це Положення визначає механізм проведення медико-соціальної експертизи хворих, що не досягли повноліття, і потерпілих від нещасного випадку на виробництві дітей віком від 15 до 18 років, дітей з інвалідністю (далі - діти) з метою встановлення ступеня обмеження життєдіяльності під час взаємодії із зовнішнім середовищем та часу настання інвалідності.

Лікарсько-консультативні комісії (далі - комісії) функціонують у закладах охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Утворюються в установленому порядку такі комісії: центральна комісія Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, центральні обласні, центральні міські у мм. Києві та Севастополі (далі - центральні комісії), міські, районні, міжрайонні, районні в містах комісії. Центральні комісії утворюються за рішенням Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Висновки комісії, реабілітаційні заходи, визначені в індивідуальній програмі реабілітації дитини з інвалідністю, обов`язкові для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними установами, іншими підприємствами, установами та організаціями, в яких навчаються або перебувають діти.

Відповідно до ч. 7 цього положення Комісії:

1) визначають:

наявність стійкого розладу функцій організму та відповідно можливі обмеження життєдіяльності дитини під час взаємодії із зовнішнім середовищем;

категорію "дитина з інвалідністю" або "дитина з інвалідністю підгрупи А", причину і час настання інвалідності, а також ступінь втрати працездатності (у відсотках) у дітей віком від 15 до 18 років, які потерпіли від нещасного випадку на виробництві ;

потребу дитини з інвалідністю у забезпеченні її технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення на підставі медичних показань і протипоказань;

потребу дитини з інвалідністю у медичній допомозі та соціальних послугах, в тому числі додатковому харчуванні, у забезпеченні лікарськими засобами, постійному сторонньому догляді, диспансерному нагляді, побутовому обслуговуванні, протезуванні, санаторно-курортному лікуванні, придбанні спеціальних засобів пересування тощо;

ступінь стійкого обмеження життєдіяльності для направлення дитини з інвалідністю до реабілітаційних установ та інших установ, що здійснюють соціальне обслуговування;

2) складають (коригують) за участю представників органів управління освіти та соціального захисту населення індивідуальну програму реабілітації дитини з інвалідністю, в якій визначаються обсяги реабілітаційних заходів, строки їх проведення та виконавці; здійснюють контроль за повнотою та ефективністю виконання зазначеної програми;

3) проводять серед населення роз`яснювальну роботу з питань медико-соціальної експертизи дітей віком до 18 років;

4) аналізують:

рівень дитячої інвалідності за категоріями «дитина з інвалідністю», «дитина з інвалідністю підгрупи А»;

причини настання інвалідності за окремими захворюваннями, територіальними ознаками;

ефективність проведення реабілітаційних заходів, визначення реабілітаційного потенціалу;

5) надають батькам або законним представникам дитини:

направлення за медичними показаннями до медико-соціальної експертної комісії для отримання довідки на забезпечення батьків або законних представників дитини з інвалідністю автомобілем;

довідку про наявність у дитини тяжких форм деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим вона не може проживати в квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї;

довідку про потребу дитини, дитини з інвалідністю в домашньому догляді;

довідку для отримання путівки на санаторно-курортне лікування;

консультаційну допомогу з питань реабілітації та стороннього догляду, диспансерного нагляду або допомоги дітям з інвалідністю;

довідку про захворювання дитини на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкий психічний розлад, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня, про те, що дитина отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги;

6) надають висновок про:

звільнення від державної підсумкової атестації учнів (вихованців) навчальних закладів системи загальної середньої освіти за станом здоров`я;

звільнення від навчальних предметів: фізичної культури, трудового навчання (технології) тощо;

переведення на індивідуальну форму навчання за станом здоров`я;

неповний день для навчання або неповний робочий тиждень;

потребу дитини в дієтичному харчуванні;

потребу дитини з інвалідністю у транспортуванні до навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, реабілітаційних установ та інших установ, які надають соціальні послуги;

те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку;

7) впроваджують наукові принципи і методи, розроблені науково-дослідними установами, готують пропозиції щодо вдосконалення порядку проведення медико-соціальної експертизи;

8) беруть участь у конференціях, нарадах, семінарах з питань профілактики дитячої інвалідності, реабілітації та адаптації дітей з інвалідністю;

9) встановлюють причинний зв`язок інвалідності з пораненнями чи іншими ушкодженнями здоров`я, одержаними дітьми, які стали дітьми з інвалідністю внаслідок поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях до 1 грудня 2014 р., а з 1 грудня 2014 р. - на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, розташованих на лінії зіткнення, під час проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях на підставі рішення міжвідомчої комісії з питань встановлення факту отримання особами поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

21 листопада 2013 року Кабінет Міністрів України затвердив Порядок встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям.

Відповідно до п. 13 цього Порядку класифікація, що використовується комісією під час проведення медико-соціальної експертизи дітей, визначає основні види порушень функцій організму дитини, зумовлені захворюваннями, травмами (їх наслідками) та/або вродженими вадами, і ступінь їх вираження.

За п. 14 Порядку основними видами порушень функцій організму є:

порушення психічних функцій (сприйняття, уваги, пам`яті, мислення, інтелекту, емоцій, волі, свідомості, поведінки, психомоторних функцій);

порушення мови і мовних функцій (усної та письмової, вербальної і невербальної мови, порушення голосоутворення та інше);

порушення сенсорних функцій (зору, слуху, нюху, дотику, тактильної, больової, температурної та інших видів чутливості);

порушення статодинамічної функції (рухових функцій голови, тулуба, кінцівок, статики, координації рухів);

порушення функцій кровообігу, дихання, травлення, виділення, кровотворення, обміну речовин і енергії, внутрішньої секреції, імунітету;

порушення, зумовлені фізичним каліцтвом (деформація обличчя, голови, тулуба, кінцівок, що призводить до зовнішньої потворності, аномальні отвори шлунково-кишкового, сечовидільного, дихального трактів, порушення розмірів тіла).

Як вбачається з медичної довідки від 27 квітня 2023 року №080-1/о, виданої ЛКК КП «Козятинський міський центр первинної медико-санітарної допомоги Козятинської міської ради», ОСОБА_4 за станом здоров`я потребує домашнього догляду з 02 травня 2023 року. Довідка дійсна до 01 травня 2024 року. У цій довідці зазначено також захворювання, яким хворіє дитина, яким є за кодом МКХ j20.

За Міжнародною класифікацією хвороб діагноз j20 - це гострий бронхіт.

З урахуванням наведеного апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що зазначене захворювання є фізичною вадою дитини, організм якої формується та з кожним роком пристосовується до навколишнього середовища, вона потребує регулярних медичних оглядів та лікування, на підставі чого лікарсько-консультативна комісія і дійшла висновку, що дитина потребує домашнього догляду, у зв`язку з чим матері дитини було видано відповідну довідку №080-1/о, а тому дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.

При цьому апеляційний суд враховує, що будь-яких доказів того, що у відповідача відсутня можливість сплачувати аліменти у визначеному розмір, або того, що він перебуватиме у скрутному фінансовому становищі після сплати аліментів, матеріали справи не містять.

Також апеляційний суд звертає увагу, що ч 1 ст. 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі-Конвенція) встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. ч. 1- ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи зазначене, доводи апеляційної скарги позивача заслуговують на увагу.

За ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції в законній силі залишатись не може та відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Частинами 1, 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до п. п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, ст. 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, зокрема, у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Тобто ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі вказаної норми Закону України «Про судовий збір».

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 161/4985/17 викладено висновок проте, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору.

Згідно п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом у червні 2023 року, а тому судовий збір, який підлягав сплаті за подання позову становив 1 073,60 грн., відтак судовий збір за подання апеляційної скарги складає 1 610,40 грн.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що з 01 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2 684 грн.

За таких обставин, у зв`язку з задоволенням вимог апеляційної скарги, відповідно до положень ст. 141, п. п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог, вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь держави судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 1 073, 60 грн. та судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 610, 40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову, тобто із 06 червня 2023 року, і до досягнення дитиною п`яти років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 1 073, 60 грн. та судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 610, 40 грн.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді : Т. Б. Сало

Т. М. Шемета