УХВАЛА

08 травня 2024 року

м. Київ

справа № 385/189/23

провадження № 61-5594ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07 липня

2023 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 17 січня

2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на спадкове майно за законом,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на спадкове майно за законом.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області

від 07 липня 2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 17 січня 2024 року рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07 липня 2023 року змінено у мотивувальній частині у редакції постанови.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У лютому 2024 рокуОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07 липня

2023 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 17 січня

2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 14 березня 2024 року касаційну скаргу визнано неподаною та повернуто заявнику.

12 квітня 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області

від 07 липня 2023 року та постанову Кропивницького апеляційного суду

від 17 січня 2024 року у вищевказаній справі.

Проте, повторно подана касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07 липня

2023 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 17 січня

2024 року не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження та підлягає поверненню з наступних підстав.

За змістом статей 185, 393 ЦПК України повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Натомість, обставини, які стали підставою для повернення касаційної скарги ухвалою Верховного Суду від 14 березня 2024 року існувати не перестали, оскільки ОСОБА_1 не врахувавши викладені у вказаній ухвалі роз`яснення, повторно подав касаційну скаргу оформлену в аналогічний спосіб, зокрема без зазначення підстав касаційного оскарження судових рішень. Такі дії можуть свідчить про те, що заявник намагається отримати протилежну оцінку обставин, які Верховний Суд у цій справі вже визнав підставою для повернення попередньо поданої скарги.

Об`єктивних перешкод для виконання роз`яснень викладених в ухвалі Верховного Суду від 14 березня 2024 року ОСОБА_1 не наведено та Верховний Суд їх не встановив.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Оскільки заявником при зверненні вдруге до Верховного Суду із касаційною скаргою на ті самі судові рішення не було усунуто обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої касаційної скарги ухвалою Верховного Суду від 14 березня 2024 року (провадження № 61-3268ск24), вдруге подана та оформлена в аналогічний спосіб касаційна скарга у цій справі також підлягає поверненню особі, яка її подала.

Відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Керуючись статтями 43, 44, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07 липня 2023 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 17 січня 2024 року визнати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун