Справа № 466/4958/24
Провадження № 2/466/1738/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 року Шев ченківський районний суд м. Львова

в складі головуючого - судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Свита А.І.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом адвоката Сторонського Івана Олександровича, який представляє інтереси ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в:

08 травня 2024 року адвокат Сторонський Іван Олександрович, який представляє інтереси ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_3 , у якій просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 180 682,44 гривні, що включає в себе: суму основного боргу у розмірі - 150 000 гривень; проценти за користування позикою у розмірі 22 423 гривні, 88 коп; інфляційні нарахування у розмірі 8258 грн., 56 коп., а також судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликаються на те, що 29.07.2022 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 позику в розмірі 150 000 грн., про що була складена розписка в письмовому вигляді, яку власноручно написав та підписав відповідач та надав таку ОСОБА_1 на підтвердження отримання грошових коштів. Згідно вказаної розписки, відповідач зобов`язався повернути борг позивачу за першою вимогою з одним тижнем відстрочки. Усно сторонами було погоджено 10% річних за користування позикою відповідачем. 10.11.2022 відповідач - ОСОБА_3 надав позивачу - ОСОБА_1 уточнюючу розписку по вищевказаному борговому зобов`язанню від 29.07.2022, в якій зазначив, що зобов`язується повернути відповідачу 150 000 грн. частинами по 15000 грн. кожний тиждень на протязі 10 тижнів включаючи проценти у розмірі 10% від суми річних за користування позикою. Станом на день подачі позовної заяви ОСОБА_3 не віддав борг, чим порушив виконання свого зобов`язання. На звернення, з проханням повернути гроші, відповідач жодним чином не реагує, чим ухиляється від вирішення спору.

У зв`язку з простроченням відповідачем терміну виконання зобов`язання, а також уникнення останнім мирного вирішення спору, позивач вимушений для захисту своїх прав та інтересів звернутись до суду з даним позовом.

Крім того, розпискою передбачено розмір і порядок сплати процентів від суми позики а саме: 10% від суми позики, що становить 22 423, 88 грн. станом на момент подачі позову до суду. При цьому, відповідно до даних письмової розписки, відповідач по справі зобов`язався повернути грошові кошти позивачу на протязі 10 тижнів з дати уточнюючої розписки від 10.11.2022 року, а це відповідно до 19.01.2023. Таким чином з 20.01.2023 за відповідачем виникає також зобов`язання сплатити позивачу встановлений індекс інфляції за весь час прострочення платежу, що складає 8 258, 56 грн. станом на момент подачі позову до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 надали пояснення, аналогічні викладеній у позовній заяві, позов підтримали повністю, просили задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення даного позову не заперечував.

Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 липня 2022 між позивачем та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів. Відповідач позичив у позивача в борг грошові кошти на суму 150 000 гривень, внаслідок чого було складено розписку від 27.07.2022 з підписом ОСОБА_3 , у якій відповідач зобов`язався повернути позивачу за першою вимогою дані кошти з одним тижнем відстрочки.

В подальшому, 10.11.2022 була складена ще одна розписка між сторонами у даній справі, у якій відповідач зазначає, що взяв у борг у позивача грошові кошти у розмірі 150 000 грн., які зобов`язався повернути частинами по 15 000 грн. кожен тиждень, протягом 10 тижнів, а також проценти у розмірі 10% від суми річних.

Позивач усно звертався до відповідача з вимогою повернути їй грошові кошти, однак ОСОБА_3 гроші їй не повертає. Станом на 08 травня 2024 року відповідачем не вчинено жодних дій по поверненню коштів, наданих йому у позику. Згідно боргової розписки від 10.11.2022 року, кінцевою датою повернення суми наданої у позику є 10 тижнів з дати другої розписки, тобто до 19.01.2023 року. Однак дані грошові кошти повернуті не були. Отже, днем початку прострочення заборгованості є 19 січня 2023 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Проте, відповідачем умови договору позики не виконуються.

Згідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Положеннями ст. 1046-1047 цього Кодексу передбачено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно вимог ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Станом на 19.01.2023 року, після закінчення строку на повернення грошових коштів, що були передані у позику, відповідач не здійснив жодних дій щодо повернення коштів, відтак станом на дату подачі цього позову зобов`язаний повернути суму заборгованості у розмірі 150 000 гривень.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до вимог ЦК України розписка є одночасно документом, який підтверджує й передачу грошей позикодавцем позичальнику, й укладення договору позики.

Згідно правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду України № 6-1967цс15 від 11.11.2015 року, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Оскільки на підтвердження укладення договору позики між ОСОБА_1 до ОСОБА_3 на суму 150 000 гривень, була видана розписка, а кошти отримані у борг не були своєчасно повернуті, відповідач щодо заявлених позовних вимог не заперечує, тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Крім того у відповідності до ст.ст. 610, 612, 625 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином має місце прострочення відповідачем грошового зобов`язання за період з 20.01.2023 по 08.05.2024, що згідно розписки від 10.11.2022 складає 10 % в місяць від простроченої суми позики та становить суму у розмірі 22 423, 88 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів в примусовому порядку, що не заперечувалося також відповідачем ОСОБА_3 .

Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 8258,56 грн. інфляційних нарахувань за період з 20.01.2023 по 08.05.2024, що також не заперечувалося відповідачем ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у сумі 1806 грн., 82 коп.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що відповідачем не заперечувалися позовні вимоги позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 207, 525-527, 530, 533, 554,625, 629, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст.12, 13, 81, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 289, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

позовні вимоги адвоката Сторонського Івана Олександровича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення боргу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 грошові кошти в розмірі 180 682 (сто вісімдесят тисяч шістсот вісімдесят дві) грн., 44 коп., що включає в себе: суму основного боргу у розмірі - 150 000 гривень; проценти за користування позикою у розмірі 22 423 гривні, 88 коп; інфляційні нарахування у розмірі 8258 грн., 56 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 1806 (одна тисяча вісімсот шість) гривні, 82 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 25.06.2024 року.

Суддя Р. Б. Єзерський