Справа № 450/2225/24 Провадження № 2/450/1413/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області, ОСОБА_2 , третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Лучко Ірини Ярославівни про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідачів, у якому просив визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0505 га, кадастровий № :08:000:1186, цільове призначення якої для ведення садівництва, яка розташована на території Жирівської сільської ради Львівського (Пустомитівського) району Львівської області, в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Мотивував позовні вимоги тим, що тітка позивача ОСОБА_1 . ОСОБА_3 за час свого життя набула право власності на земельну ділянку площею 0,0505 га, кадастровий № :08:000:1186, цільове призначення якої для ведення садівництва, яка розташована на території Жирівської сільської ради Львівського (Пустомитівського) району Львівської області. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, внаслідок чого відкрилася спадщина, до складу якої увійшла згадана земельна ділянка. Повідомив, що на випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповіла в рівних частинах своїм племінникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , однак з 1998 року до дня своєї смерті проживала за адресою АДРЕСА_2 , разом із своєю сестрою ОСОБА_4 та племінником ОСОБА_1 . У жовтні 2023 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Лучко І.Я. з метою отримання спадщини, однак відповіддю від 23 листопада 2023 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з причин відсутності доказів на підтвердження проживання ОСОБА_1 з спадкодавцем на момент смерті. Зазначив, що ОСОБА_2 ймовірно у 1996 році виїхала за кордон на постійне місце проживання, а відомості щодо її повернення на територію України відсутні. Відтак, ОСОБА_2 вважається такою, що не прийняла спадщину, а тому ОСОБА_1 має право на спадкування всього майна, як єдиний спадкоємець. З огляду на вказане, просив позовні вимоги задовольнити. Крім цього, просив витребувати у приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Лучко І.Я. спадкову справу № 71491061, заведену після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Ухвалою від 23 травня 2024 року позовну заяву залишено без руху, стороні позивача надано десятиденний строк для усунення недоліків, описаних у такій.

31 травня 2024 року представником позивача ОСОБА_5 подано заяву, якою усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 12 серпня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

10 вересня 2024 року третьою особою приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Лучко І.Я. подано клопотання, згідно мотивів якого просила проводити розгляд справи у її відсутності.

Ухвалою від 13 листопада 2024 року витребувано у приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Лучко І.Я. належним чином засвідчену копію спадкової справи № 71491061, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Уповноважено сторону позивача на отримання витребуваних доказів.

21 листопада 2024 року третьою особою приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Лучко І.Я. подано клопотання, згідно мотивів якого просила проводити розгляд справи у її відсутності. Вказала, що заперечень проти позову не має. Долучила належним чином засвідчену копію спадкової справи № 71491061, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Протокольною ухвалою суду від 27 листопада 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, не з`явились, причини неявки суду не повідомили, однак останнім 19 грудня 2024 року подано заяви, згідно мотивів яких позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити, а розгляд справи проводити у їх відсутності.

Відповідач Солонківська сільська рада Львівського району Львівської області та третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області Лучко І.Я., будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подали.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи як шляхом скерування поштової кореспонденції, так і шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті суду, у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності або про відкладення судового розгляду не подала.

Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами.

Зважаючи на відсутність згоди сторони позивача, у відповідності із ст. 280 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 28 травня 1957 року, вбачається, що батьками ОСОБА_6 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Посвідкою про народження № НОМЕР_2 стверджується, що батьками ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

З свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 27 березня 1953 року, вбачається, що ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ) 10 травня 1944 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 , внаслідок чого змінила прізвище на « ОСОБА_11 ».

Як встановлено з свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Красноармійським районним бюро ЗАГС м. Львова, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_10 та ОСОБА_12 ( ОСОБА_4 ).

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 ( ОСОБА_6 ) та ОСОБА_4 ( ОСОБА_12 ) є рідними сестрами, а позивач ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_3 ( ОСОБА_6 ). Водночас, розбіжності у написанні першої літери імен сестер виникли у зв`язку із написаннями таких у процесуальних документах російською мовою, які згодом були перекладені на українську мову.

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 28 листопада 2004 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного відділення юстиції м. Одеси, встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного відділення юстиції м. Одеси, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 80 років в м. Одеса. На зворотній стороні свідоцтва міститься відмітка, що похованням займався ОСОБА_1 , місце реєстрації проживання якого АДРЕСА_2 .

З довідки № 28 від 25 жовтня 2023 року встановлено, що ОСОБА_6 ( ОСОБА_3 ), ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з 23 травня 1998 року проживали разом за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно заповіту ОСОБА_3 від 02 грудня 1989 року, зареєстрованого в реєстрі за № 6025, вбачається, що остання усе своє майно, де б воно не було та з чого не складалось і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона законом матиме право, заповіла у рівних частках кожному із своїх племінників, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У відповідності до положень ст. 1220 ЦК України в день смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина.

За ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 215, ОСОБА_3 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,0505 га, кадастровий № :08:000:1186, цільове призначення якої для ведення садівництва, яка розташована на території Жирівської сільської ради Львівського (Пустомитівського) району Львівської області.

Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відтак, ОСОБА_1 , спільно проживаючи зі своєю тіткою ОСОБА_3 на день її смерті, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину, яка відкрилася після її смерті.

В силу вимог ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Водночас, докази подання заяви про прийняття спадщини відповідачем ОСОБА_2 та постійного її проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що передбачено ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, відсутні.

Статтею 1263 ЦК України передбачено, що у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину після смерті тітки ОСОБА_3 , зокрема 1/2 частку за заповітом та 1/2 частку за законом, оскільки спільно з нею проживав на час відкриття спадщини.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на земельну ділянку площею 0,0505 га, кадастровий № :08:000:1186, цільове призначення якої для ведення садівництва, яка розташована на території Жирівської сільської ради Львівського (Пустомитівського) району Львівської області, в порядку спадкування за заповітом та законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його тітки ОСОБА_3 .

За ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп., а саме по 605 грн. 60 коп. з кожного

Керуючись ст. ст. 12, 13, 16, 81, 82, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 1218, 1220, 1223, 1263, 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд,

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0505 га, кадастровий № :08:000:1186, цільове призначення якої для ведення садівництва, яка розташована на території Жирівської сільської ради Львівського (Пустомитівського) району Львівської області, в порядку спадкування за заповітом та законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Стягнути з Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мусієвський В.Є.