Справа № 740/1904/24
Провадження № 2/740/764/24
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючої судді Гагаріної Т.О., секретаря судового засідання Філоненко О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в місті Ніжині цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , третя особа ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН», про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі - ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 (далі відповідач) на його користь заборгованість за кредитним договором № 3540335 від 09.04.2021 в розмірі 47 758,27 грн, 2422,40 грн судового збору та 6000 грн витрат на правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09.04.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 3540335, який підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), згідно якого Кредитодавець надав позичальнику - відповідачу кредит в сумі 15 200 гривень на 19 днів з кінцевим терміном погашення до 28.04.2021, процентна ставка за користування коштами кредиту становить 1,25 % в день. 13.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС»був укладений Договір факторингу №07Т згідно якого ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Зазначив, що кредитор свої обов`язки за договором виконав у повному обсязі та надав кредит шляхом безготівкового перерахування коштів, натомість відповідач порушив умови договору та у встановлені строки кошти не повернув. Згідно витягу до договору факторингу сума боргу перед новим кредитором становить 47 758,27 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 10 676 грн, заборгованість за відсотками 35410,27 грн (період нарахування 13.09.2021-20.02.2024), заборгованість за комісійними винагородами 1672 грн. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01.04.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просить розгляд справи провести без участі представника, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує.

У встановлений судом строк відповідач ОСОБА_1 відзив на позов не подала.

Копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу за адресою, що вказана в позові. За наданою суду інформацією Управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Ніжинської міської ради, відповідач значиться зареєстрованою за адресою, що вказана в позові (а.с.55), Однак, до суду повернулася поштова кореспонденція, надіслана відповідачу, з відміткою на довідці «Про причини повернення (досилання)» працівника «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до оголошення про розгляд справи, розміщеного на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідача повідомлено про розгляд даної справи у суді.

Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.

Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення заочного судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 09.04.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 3540335, який підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), згідно якого Кредитодавець надав позичальнику - відповідачу кредит в сумі 15 200 гривень на 19 днів з кінцевим терміном погашення до 28.04.2021, процентна ставка за користування коштами кредиту становить 1,25 % в день.

Згідно платіжного доручення № 43461739 від 09.04.2021 ТОВ «МІЛОАН» перерахувало кошти ОСОБА_1 у сумі 15 200 грн згідно з договором № 3540335 (а.с. 24 на звороті).

13.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладений Договір фторингу № 07Т, за умовами якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС»набуло права грошової вимоги до боржників за договорами, укладеними з кредитором, що зазначені в реєстрах боржників (а.с. 37-39).

Згідно витягу з додатку до договору факторингу №07Т від 13.09.2021, право вимоги за кредитнимдоговором № 3540335, укладеним з ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Загальна сума заборгованості складає 47 758,27 грн (а.с.9).

З розрахунку заборгованості за кредитним договором кредитної лінії № 3540335 від 09.04.2021 за період з 13.09.2021-20.02.2024 вбачається, що відповідачу нарахована сума заборгованості в сумі 47 758,27 грн, з яких: 10 676 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 35410,27 грн - заборгованість за відсотками, 1672 грн - заборгованість за комісією (а.с. 11).

Відповідно до ст.ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За нормою ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).

Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст.629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.

Згідно ст. ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ст.1077 ЦК України зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

На підтвердження набуття права вимоги до ОСОБА_1 за кредитни договором № 3540335 від 09.04.2021 позивачем до позовної заяви додано договір факторингу №07Т від 13.09.2021 укладений між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», витяг з додатку до договору факторингу №07Т від 13.09.2021.

Суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем умов кредитного договору, укладеного між відповідачем і ТОВ «МІЛОАН», щодо повернення тіла кредиту у визначені договором строки, оскільки відповідачем не подано доказів на спростування даного факту, а отже наявні підстави для задоволення позову в частині стягнення сум заборгованості за тілом кредиту за укладеними договорами.

Щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами за кредитними договорами, суд зважає на наступне.

Згідно ч.1 ст.1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Так, позивач просив стягнути проценти за період, який виходить за межі строку кредитування (13.09.2021-20.02.2024), що суперечить ст.1048 ЦК України та правовій позиції висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, провадження №14-10цс18, від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц, провадження №4-154цс18, від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц, провадження №14-318цс18, від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16).

Аналіз наведених положень Кодексу в їх сукупності дає суду підстави для висновку, що позивач має право на стягнення з відповідачки отриманого і не сплаченого тіла позики (кредиту) і відсотків, проте нарахованих виключно за період користування грошовими коштами, встановлений у договорі, а саме у розмірі 3610 грн, виходячи із розрахунку 15200 х 1,25% х 19 = 3610 грн.

Стосовно стягнення комісії за надання кредиту в розмірі 1672 грн, то вказана комісія передбачена договором в розмірі 11% від суми кредиту одноразово, яка також підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, як така, що передбачена умовами договору. Вказана комісія передбачена саме за надання кредиту, що не суперечить умовам Закону України «Про споживче кредитування».

Отже, стягненню з відповідача в рахунок погашення заборгованості за договором підлягають 15 958 грн, з яких: 10 676 грн за тілом кредиту, 3610 грн - заборгованість за відсотками та 1672 грн - заборгованість за комісією.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Як зазначено в ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаннях з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 33,41 % (15 958: 47 758,27 х 100), з урахуванням приписів п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме: 809,32 грн (2422,40 х 33,41 %).

Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що 11.12.2023 між позивачем та АДВОКАТСЬКИМ БЮРО «АНАСТАСІЇ МІНЬКОВСЬКОЇ» укладено договір про надання правової допомоги №42649746 та додаткова угода №46 від 09.02.2024, пунктом першим якої розширено предмет договору, зокрема Бюро зобов`язалося здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 ; детальний опис робіт виконаних АДВОКАТСЬКИМ БЮРО «АНАСТАСІЇ МІНЬКОВСЬКОЇ» необхідних для надання правничої допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості та акт про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом від 20.02.2024, відповідно до яких до послуг адвоката входить: проведення правового аналізу обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» на що витрачено 1,5 години на суму 2250 грн, складення позовної заяви, наведення попереднього розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку з розглядом справи протягом 3 год в розмірі 3000 грн, а також формування додатків до позову протягом 1 год за 750 грн, а всього на суму 6000 грн (а.с.10, 12).

Також надано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю видане на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 34).

З урахуванням наведеного, оцінюючи об`єктивно складність цієї справи, предмет спору з урахуванням ціни позову за майновою вимогою, задоволення судом позовних вимог частково, враховуючи, складання заяв по суті та відсутність судових засідань у цій справі; з огляду на приписи п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд дійшов висновку для часткового задоволення заяви позивача про стягнення з відповідача у даній справі витрат на правничу допомогу, а саме у розмірі 3000,00 грн, що відповідає критерію реальності та розумності, та є співмірним, виходячи зі складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт та наданих адвокатських послуг, а відтак заяву представника позивача задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.512, 514, 526, 549, 610, 611, 615, 629, 1054, 1081, 1082 ЦК України, ст ст.12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , третя особа ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН», про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, заборгованість за кредитним договором № 3540335 від 09.04.2021 в розмірі 15 958 (пятнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім) грн, судовий збір в розмірі 809(вісімсот дев`ять) грн 32коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач:ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Т.О.Гагаріна