Справа № 157/1719/23
Провадження №2/157/52/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Солошик Д.В.,

представника відповідачки адвоката Кучера А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») у вересні 2023 року звернулося у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № від 17 червня 2020 року у розмірі 32781 гривня 46 копійок, з яких: 20877 гривень 57 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу; 1460 гривень 21 копійка сума заборгованості за річними відсотками; 10443 гривні 68 копійок сума заборгованості за щомісячними відсотками, а також понесені судові витрати. В обґрунтування вимог зазначає, що 17 червня 2020 року ОСОБА_1 уклала із Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» (далі - ТОВ «ФК «ЦФР») кредитний договір № від 17 червня 2020 року, а також отримала примірник Кредитного договору та погодила отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР». 27 січня 2023 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір відступлення прав вимоги № 20230127, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні TOB «ФК «ЦФР» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і боржниками (портфель заборгованості). Згідно з п. 1.2. Договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «ФК «ЦФР» - Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги №20230127 від 27.01.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідачки в сумі 32781 грн 46 коп., з яких: 20877 грн 57 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1460 грн 21 коп. - сума заборгованості за річними відсотками; 10443 грн 68 коп. - сума заборгованості за щомісячними відсотками. Згідно з п. 6.2.3. договору відступлення прав вимоги, права вимоги переходять до ТОВ «ФК «ЄАПБ» з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «ЦФР» умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги. Додаткового оформлення відступлення прав вимоги у цих випадках не вимагається. Згідно з п. 3.1. договору відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «ЦФР» гарантує, що йому належить право вимоги за портфелем заборгованості до боржників, зазначених у реєстрі боржників. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідачка не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором. При умові, що відповідачка з будь-яких підстав не отримала вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідачка не мала жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме з 27.01.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № від 17 червня 2020 року в сумі 32781 грн 46 коп., з яких: 20877 грн 57 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1460 грн 21 коп. - сума заборгованості за річними відсотками; 10443 грн 68 коп. - сума заборгованості за щомісячними відсотками. Умови договорів приєднання розробляються товариством, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим товариство має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг товариства) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Ухвалою судді від 19 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, у справі відкрито провадження і постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження.

У відзиві на позовну заяву представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Кучер А.А. просить відмовити у задоволенні позову, стягнути з позивача судові витрати по справі та в обґрунтування заперечення зазначає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Позивач, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, просить стягнути заборгованість, яка складається з тіла кредиту та відсотків і щомісячних процентів, і посилається на те, що відповідно до пункту 2.1 кредитного договору від 17.06.2020, всі інші умови кредитного договору викладені в паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 04.05.2020, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua, та з якими позичальник ознайомився до укладення цього договору та до яких приєднується підписавши цей договір. У постанові від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17) Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, позивач посилався на Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» Разом з цим, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг ТОВ «ФК «ЦФР», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та саме у зазначеному в позовній заяві розмірі і порядку нарахування. Разом з тим, позивачем не надано до суду примірника умов отримання кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» в редакції від 04.05.2020, з якими відповідачка ознайомилася, погодилася з ними і усвідомлювала, підписуючи кредитний договір. Відсутня і можливість ознайомлення із такими на сайті за адресою: www.kreditmarket.ua, розпорядником та наповнювачем якого є ТОВ «ФК «ЦФР» у зв`язку з відсутністю зазначеної адреси на Web-сервері. Тобто, будь-які умови отримання кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» в редакції від 04.05.2020, які можуть бути долучені позивачем, не повинні бути враховані судом при розгляді, оскільки неможливо об`єктивно підтвердити чи спростувати їх ідентичність з тими, які були розміщені на вказаному сайті. Сам факт відсутності доступу до сайту www.kreditmarket.ua, розпорядником та утримувачем якого є ТОВ «ФК «ЦФР», необхідно розцінювати як обмеження прав на належний захист клієнтів фінансової установи та їх доступу до інформації про вчинений правочин. Більше того, з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року, справа № 342/180/17, зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Враховуючи наведене, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору відповідачку було повідомлено та узгоджено з нею саме ті умови кредитування, про які вважала узгодженою фінансова установа. Відповідно до пункту 1.3 Кредитного договору від 17.06.2020 позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту №4764712, який є невід`ємною частиною цього Договору. Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію» із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина перша та друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» в реакції чинній на момент виникнення правовідносин). Договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (стаття 13 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Тлумачення вказаних норм свідчить, що під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Враховуючи вищевикладене, паспорт споживчого кредиту не є невід`ємною складовою частини Кредитного договору від 17.06.2020. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20. Крім того, зі змісту розділу 8 Паспорта кредиту вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведення кредитодавцем оцінки кредитоспроможності клієнта з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Звертаючись до суду із позовом про стягнення грошових коштів, саме позивач зобов`язаний навести обґрунтований розрахунок сум, що стягуються (п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України) і в подальшому довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). У Кредитному договорі від 17.06.2020 процентна ставка не зазначена. Крім цього, у ньому відсутні умови договору про відповідальності у вигляді стягнення грошових коштів за порушення встановлення грошового зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Кредитний договір містить лише інформацію про суму кредиту та строк кредитування, проте не містить жодних даних про умови кредитування, як то положення щодо можливості нарахування річних відсотків від суми боргу за договором та щомісячних відсотків від суми кредиту у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З урахуванням даного положення, належним та достовірним доказом дотримання законодавчо встановлених умов укладення договору, є платіжний документ, який складений відповідно до вимог нормативно-правових актів та містить відповідні відмітки про виконання цього платіжного документу банком платника. Доказами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно з нормами ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Розрахунок заборгованості як доказ розміру заборгованості не може бути прийнятим до уваги, оскільки він не є первинним документом бухгалтерського обліку, що вміщує записи про здійснені операції; розрахунок суми заборгованості є тільки набором арифметичних дій, він не підтверджений жодним належним та допустимим доказом відповідно до ст.ст. 77-78 ЦПК України, і не підписаний представником товариства. Разом з тим, нормами Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, встановлено основні вимоги щодо бухгалтерського обліку та бухгалтерського контролю, щодо змісту та форми первинних документів під час здійснення операційної діяльності в банках України. Відповідності до розділу ІІІ Положення «Про організацію бухгалтерського обліку в банках України», затвердженого постановою Правління НБУ від 04.07.2018 № 75 (надалі «Положення №75») операції, які здійснюють банки, мають бути належним чином задокументовані. Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Касовими документами оформляються операції з готівкою. Касові документи оформляються відповідно до вимог, визначених нормативно-правовими актами Національного банку України щодо організації касової роботи в банках України. Відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками здійснюється на підставі платіжних інструкцій, наданих/складених відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України з питань безготівкових розрахунків та виконання міжбанківських платіжних операцій в Україні в національній валюті. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи. Банк має забезпечити безперервність процесу збору, оброблення та зберігання первинних документів, навіть під час передавання їх з однієї підсистеми до іншої в межах системи автоматизації банку. Відповідна інформація має бути цілісною, достовірною і несуперечливою. Пунктом 51 Положення №75 також встановлено обов`язкові реквізити для первинних документів. У пункті 62 Положення №75 встановлено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Відповідно до пункту 6.2.2. договору відступлення прав вимоги №20230127 від 27.01.2023, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», для підтвердження дійсності прав вимоги, що відступаються, кредитор надає новому кредиторові документацію в порядку, передбаченому договором. Обсяг документації визначено пунктом 2 договору, та включає, зокрема заяви про перерахування коштів (для кредитів оформлених до 14.05.2015) та платіжні документи, що підтверджують перерахування коштів (меморіальні ордери, платіжні доручення тощо), що вказує на відсутність перешкод у ТОВ «ФК «ЄАПБ» в наданні до суду доказів на підтвердження розміру отриманого відповідачкою кредиту та наявності у ОСОБА_1 простроченої заборгованості у зв`язку з невиконанням кредитних зобов`язань. Натомість, позивачем до позову лише долучено складену фінансовою установою копію розрахунку заборгованості станом на 27.01.2023. Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) у постанові від 03.07.2019 року зауважила, що розрахунок кредитної заборгованості не підтверджує умови кредитування та суму заборгованості за кредитом, оскільки зазначений доказ не є підтвердженням виконаних позивачем банківських операцій та повністю залежить від волевиявлення банку. У постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження № 61-517св18) зроблено правовий висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Отже, виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 25.05.2021 року у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21), від 26.05.2021 року у справі № 204/2972/20 (провадження № 61-168св21), від 13.10.2021 року у справі № 209/3046/20 (провадження № 61-9207св21), від 01.12.2021 року у справі № 752/14554/15-ц (провадження № 61-14046св21), від 01.06.2022 року у справі № 175/35/16-ц (провадження № 61-648св21). Доказів того, що на поточний рахунок відповідачки було зараховано кредитні кошти згідно з кредитним договором № від 17.06.2020 позивачем надано не було. Жодних належних, допустимих та достовірних доказів, які б вказували на існування у відповідачки перед ТОВ «ФК «ЦФР» заборгованості за кредитним договором матеріали справи не містять. У матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи на підтвердження перерахування кредитних коштів на банківський картковий рахунок позичальника у розмірі, зазначеному у кредитному договорі № від 17.06.2020. Зокрема, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не додано до позову копій меморіальних ордерів, заяв на видачу готівки, платіжних доручень, виписки по картковому рахунку, тощо. У зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів з цього приводу, залишається незрозумілим із якої дати фінансова установа нараховувала відсотки. Таким чином, немає підстав вважати, що розмір заборгованості відповідачки перед позивачем є достовірними. Сам лише бездоказовий факт констатації наявності заборгованості не може слугувати підставою для задоволення позову. Перехід права вимоги та формалізація певного розміру заборгованості у договорі відступлення прав вимоги №20230127 від 27.01.2023 року, не звільняє ТОВ «ФК «ЄАПБ» від доказування наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором та її розміру. ОСОБА_1 не є стороною договору відступлення прав вимоги №20230127 від 27.01.2023, тобто визначений у долученому витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги розмір заборгованості із відповідачкою не узгоджувався, його обґрунтованість нею не перевірялась. До позовної заяви позивачем долучено копію договору відступлення прав вимоги №20230127 від 27.01.2023, що за своєю правовою природою є договором факторингу. Разом з тим, у наданому позивачем відповідачу примірнику відсутні сторінки договору, що містять пункти з 6.3 (частково) по 13.8, що може розцінюватись як умисне приховування положень договору, які можуть мати визначальне значення для побудови позиції захисту у даному судовому спорі. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Згідно з п. 1.1. вказаного договору на умовах, встановлених цим договором, кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами та/або заставодавців за договорами застави, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості). Отже, для стягнення заборгованості за кредитним договором суд на підставі відступлення права вимоги до інших осіб, повинен перевірити на підставі належних та допустимих доказів як факт наявності в клієнта права вимоги до боржників, так і факт переходу права вимоги до фактора, зокрема, здійснення повної оплати фактором клієнту права вимоги, що переходить. Відсутність доказів на підтвердження повної оплати за договором факторингу є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволені заяви про стягнення заборгованості. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 17.01.2020 у справі № 916/2286/16. При цьому, сума грошових коштів, які фактор має передати у розпорядження клієнта, в договорі не вказана, а пункт 6.1 договору відступлення прав вимоги №20230127 від 27.01.2023, і вартість містить пусті графи. Жодних доказів на підтвердження сплати ТОВ «ФК «ЄАПБ» коштів ТОВ «ФК «ЦФР» за передачу права вимоги згідно з договором відступлення прав вимоги №20230127 від 27.01.2023 матеріали позовної заяви не містять, а п. 6.1 договору, який повинен містити ціну, за якою відступається право вимоги до боржників, містить механічні видалення самої суми продажу. Вказані обставини позбавляють можливість підтвердити перехід прав кредитора від ТОВ «ФК«ЦФР» до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Крім того, наданий позивачем витяг з Реєстру боржників до договору відступлення вимоги № 20230127 від 27 січня 2023 року, не містить підпису сторін (кредитора та нового Кредитора), що уклали договір про відступлення права вимоги, які би підтверджували дійсність переходу права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором. З наданого витягу з Реєстру боржників до договору відступлення вимоги № 20230127 від 27 січня 2023 року неможливо однозначно встановити, що він становить єдине ціле із договором про відступлення права вимоги №20230127 від 27.01.2023, так як безпосередньо до позовної заяви реєстр боржників до вищевказаного договору чи його належним чином засвідчена копія, з якого би вбачалося перехід права вимоги за кредитним договором від 17.06.2020, позивачем не надано. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про укладення 17.06.2020 між ОСОБА_1 та ПАТ «СК «ТАС» договорів страхування №-С від 17.06.2020 і № -ЛО від 17.06.2020, та як наслідок, що відповідачка доручила ТОВ «ФК «ЦФР» перевести вказані кошти у загальному розмірі 6000 грн та 1200 грн на користь страхової компанії. Також відсутні докази того, що між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 було укладено договори купівлі електронних ключів доступу «SUPPORT.UA» SU на суму 300 грн, актів прийому-передачі таких ключів, чи будь-яких інших документальних підтверджень нібито наданих послуг. Також відсутні докази того, що між ОСОБА_1 та ТОВ «майСейфеті» було укладено договір про надання будь-якого пакету послуг «Охоронець КредитМаркет 24», за який здійснено оплату у сумі 360 грн, актів надання таких послуг тощо. Матеріали справи не містять доказів про отримання ОСОБА_1 кредитних коштів у сумі 7860 грн (загальний розмір коштів, які відповідно до п. 1.4 кредитного договору № від 17.06.2020 ОСОБА_1 доручила списати з її кредитних коштів на користь вищевказаних установ), та того, що вказані грошові кошти дійсно були перераховані на рахунки відповідних установ. Схожі за змістом висновки викладені в постанові Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 552/1471/19 (провадження № 61-22760 св19). Зазначення в кредитному договорі неукладених договорів та здійснення за такими непогоджених платежів від імені позичальника, є недобросовісною практикою фінансової установи, з метою отримання додаткових прибутків на користь такої чи третіх осіб. Про те, що сторона має довести ті обставини, на які вона посилається, і саме такі належним чином вчинені дії позивача, за загальним правилом, є підставою для задоволення його позову йдеться у постанові ВС від 27.05.2020 року у справі № 2-879/13. Натомість відсутність належного спростування іншою стороною обставин, на які посилається сторона без належного їх доведення, сама по собі не є підставою для задоволення позову, оскільки суперечить загальним принципам доказування у цивільних справах, як зазначає суд. Окрім цього суд зауважив, що сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс (пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18).

У відповіді на відзив представник позивача ОСОБА_2 просить відзив ОСОБА_1 залишити без розгляду та задоволення, позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» задовольнити в повному обсязі та в обґрунтування зазначає, що у кредитному договорі відповідачка підтвердила, що кредитодавець ТОВ «ФК «ЦФР» відповідно до вимог чинного законодавства, у чіткій та зрозумілій формі ознайомило її з інформацією, вказаною у ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 6, 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою інформацією. Згідно п. 8 Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» відповідачка підтвердила, що: отримала та ознайомилася з інформацією про умови кредитування та орієнтовною загальною вартість кредиту, наданих виходячи із обраних нею умов кредитування; отримала всі пояснення, необхідні для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до її потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для неї, в тому числі в разі невиконання нею зобов`язань за таким договором. Ознайомившись з умовами Паспорту кредиту, в якому в тому числі детально розписані щомісячні платежі на протязі всього строку кредитування, з сумою щомісячного платежу та з зазначенням частин, з яких складається щомісячний платіж, самостійно та добровільно підписала кредитний договір, тим самим погодившись з умовами цього кредитного договору. Кредит надається позичальнику на наступних умовах: тип кредиту кредит; сума кредиту, грн. - 32 860 грн; строк, на який надається кредит - 48 місяців; щомісячні проценти - 2,99 %; річні проценти - 11,99 %. Призначення даного кредиту: 25000 грн на поточний рахунок ОСОБА_1 за рахунок кредиту зг. КД № від 17 червня 2020 року; на користь ПАТ «Страхова компанія» в сумі 6000 грн оплати страхового платежу за договором страхування № від 17 червня 2020 року; на користь ТОВ «майСейфеті» в сумі 360 грн оплата пакету послуг «Охоронець КредитМаркет 24» за рахунок кредиту НОМЕР_1 від 17 червня 2020 року; на користь ТОВ ПАТ «Страхова компанія» в сумі 1200 грн оплати страхового платежу за договором страхування № від 17 червня 2020 року; на користь ТОВ «САППОРТ.УА» в сумі 300 грн оплата за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA». ТОВ «ФК «ЦФР» надав ОСОБА_1 кредит, який було автоматично перераховано на її поточний рахунок, та сплати страхових платежів, що проглядається в п. 3 «Доручення». Позивачем було надано суду Довідку (Графік руху коштів по кредиту), яка є документом, що підтверджує факт здійснення операції з видачі Первісним кредитором грошових коштів (кредиту) Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, які зафіксовані та відображені в довідці (Графік руху коштів по кредиту), а також надходження коштів в рахунок погашення заборгованості. Довідка графіку руху коштів є підтвердженням того, що первісним кредитором було зазначено та враховано кожний платіж відповідача, який був здійснений на погашення заборгованості за кредитним договором. Також до позовної заяви було додано розрахунок заборгованості за кредитним договором, який повністю відповідає довідці графіку рух коштів. Розрахунок заборгованості за кредитним договором, доданий до позовної заяви, жодним чином не суперечить положенням ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», містить: суму заборгованості по кредиту, по сплаті процентів, комісійної винагороди, пені, а також загальний розмір заборгованості із зазначенням: суми чергового платежу, дати та суми фактичного погашення суми кредиту та відсотків, днів прострочення, суми простроченого кредиту та відсотків. Довідка про рух коштів видана первісним кредитором, яка підтверджує суми коштів, зарахованих в рахунок погашення заборгованості, зазначені у розрахунку заборгованості. Заборгованість була нарахована не позивачем, а ТОВ «ФК «ЦФР» та з моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Як вбачається із кредитного договору, перед його укладенням первісний кредитор у письмовій формі надав відповідачці у повному обсязі всю необхідну інформацію. Сторони узгодили всі істотні умови договору, а саме: суму кредиту, дату видачі кредиту, річну відсоткову ставку, умови повернення кредиту, нарахування та сплати відсотків, порядок сплати за кредит, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору. Відповідач особисто підписала кредитний договір, чим засвідчила факт отримання вищевказаної інформації та те, що вона погодилася з умовами договору. Отже, підписавши кредитний договір, відповідачка посвідчила свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено у формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідачка з власної ініціативи звернулася за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, а саме ТОВ «ФК «ЦФР», отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору. Таким чином, відповідачка, будучи вільною в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов вищезазначеного кредитного договору, погодилася з умовами кредитного договору та додатками до нього, та була обізнана з положеннями Закону україни «Про захист прав споживачів». Жодних заперечень з приводу того, що відповідачка не погодилася з умовами та правилами надання кредиту під час підписання кредитного договору чи про зарахування та розподілення сплачених коштів висловлено не було, отже все відповідає нормам чинного законодавства. Додатковою умовою прийняття кредитного договору та волевиявлення на його отримання та користування є те, що відповідачка не скористалася своїм законним правом відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» про відмову отримання кредиту. Матеріали справи не містять заяви на ім`я ТОВ «ФК «ЦФР» про відмову від отримання кредитних коштів. ТОВ «ФК «ЄАПБ» повідомляє, що не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення відповідачкою кредитних коштів за укладеними з Первісними кредиторами кредитними договорами, щодо яких виник спір, з тих причин, що не є первісним кредитором, а дані документи відповідно до п. 35 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. Відповідно до умов укладеного кредитного договору, кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську картку, вказану позичальником при укладанні кредитних договорів. Ідентифікація позичальника здійснюється через банк-емітента, яким видано картку. Отже, доступ до виписок по картці має банк-емітент, та відповідачка. Ні первісні кредитори, ні ТОВ «ФК «ЄАПБ» не мало та не має доступу до даної інформації, так як дана інформація є банківською таємницею. Відповідачка, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. Однак відповідачкою не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на її картковий рахунок, вказаний у договорах, або доказів того, що вказані карткові рахунки їй не належать. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідачка не позбавлена можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. Укладаючи кредитний договір № від 17 червня 2020 року, між сторонами було узгоджено наступні умови: Відповідно до 1.1. кредитодавець надає кредит в розмірі 32560 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до 1.2. кредит надається строком на 48 місяців. Відповідно до п. 5 паспорту кредиту, за користування кредитом позичальник сплачує 2,99 % щомісячних, 11,99 % від суми боргу річні проценти. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позичальник погодився на умови визначені договором та нарахування відсотків у випадку прострочення повернення кредиту, тому твердження відповідачки про незаконність нарахування процентів є необґрунтованим.

У запереченнях представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Кучер А.А. просить відмовити у задоволенні позову та в обґрунтування заперечення зазначає, що у абзаці 12-му розділу «ЩОДО ПАСПОРТУ КРЕДИТУ ЦФР» позивач посилається на постанову правління НБ України №566 від 30.12.1998 року. Також у абзаці 13-му цього ж розділу, позивач посилається на пункт 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління НБ України №254 від 18.06.2003. Однак вказані нормативні акти втратили чинність у зв`язку із прийняттям постанови Правління НБ України №75 від 04.07.2018, про що зазначено у додатку до цієї постанови. Пунктом 2.1 кредитного договору від 17.06.2020 визначено, що всі інші умови кредитного договору викладені в паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК ЦФР» редакція від 04.05.2020, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua. та з якими позичальник ознайомився до укладення цього договору та до яких приєднується, підписавши цей договір. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг ТзОВ «ФК «ЦФР», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та саме у зазначеному в позовній заяві розмірах і порядках нарахування. Разом з тим, позивачем так і не було надано до суду примірника умов отримання кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 04.05.2020, з якими відповідачка ознайомилася, погодилася з ними і усвідомлювала, підписуючи кредитний договір. Відсутня і можливість ознайомлення із такими на сайті за адресою: www.kreditmarket.ua, розпорядником та наповнювачем якого є ТОВ «ФК «ЦФР», у зв`язку з відсутністю зазначеної адреси на Web-сервері. Сам факт, відсутності доступу до сайту www.kreditmarket.ua, розпорядником та утримувачем якого є ТОВ «ФК «ЦФР» необхідно розцінювати як обмеження прав на належний захист клієнтів фінансової установи та їх доступу до інформації про вчинений правочин, та недобросовісність такої установи при укладені правочину, посилаючись на умови, викладені на такому сайті. Таким чином, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору відповідачку було повідомлено та узгоджено з нею саме ті умови кредитування, про які вважала узгодженою фінансова установа. Викладені у відповіді на відзив представником позивача міркування щодо правомочності паспорту кредиту № 4764712 як додатку до кредитного договору, не спростовують правової позиції Верховного Суду, наведеної у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20, у якій касаційний суд дійшов висновку, що паспорт споживчого кредиту не може бути невід`ємною складовою частини кредитного договору. Крім того, зі змісту розділу 8 паспорта кредиту вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведення кредитодавцем оцінки кредитоспроможності клієнта з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. У кредитному договорі від 17.06.2020 процентна ставка не зазначена. Крім цього, у ньому відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді стягнення грошових коштів за порушення грошового зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Кредитний договір містить лише інформацію про суму кредиту та строк кредитування, проте не містить жодних даних про умови кредитування, як то положення щодо можливості нарахування річних відсотків від суми боргу за договором та щомісячних відсотків від суми кредиту у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Достовірним доказом дотримання законодавчо встановлених умов укладення договору є платіжний документ, який складений відповідно до вимог нормативно-правових актів та містить відповідні відмітки про виконання цього платіжного документу банком платника. Відповідно до пункту 6.2.2. договору відступлення прав вимоги №20230127 від 27.01.2023, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», для підтвердження дійсності прав вимоги, що відступаються, кредитор надає новому кредиторові документацію в порядку, передбаченому договором. Обсяг документації визначено пунктом 2 договору, та включає, зокрема заяви про перерахування коштів (для кредитів оформлених до 14.05.2015) та платіжні документи, що підтверджують перерахування коштів (меморіальні ордери, платіжні доручення, тощо). Натомість, позивачем до позову лише долучено складену фінансовою установою копію розрахунку заборгованості станом на 27.01.2023. Доказів того, що на поточний рахунок відповідачки було зараховано кредитні кошти згідно з кредитним договором № від 17.06.2020, позивачем надано не було. Жодних належних, допустимих та достовірних доказів, які б вказували на існування у відповідачки перед ТОВ «ФК «ЦФР» заборгованості за кредитним договором матеріали справи не містять. В матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи на підтвердження перерахування кредитних коштів на банківський картковий рахунок позичальника у розмірі, зазначеному в кредитному договорі № від 17.06.2020. У відповіді на відзив ТОВ «ФК «ЄАПБ» повідомляє, що не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення відповідачкою кредитних коштів за укладеними з первісними кредиторами кредитними договорами. Однак, в силу вимог викладених у договорі відступлення прав вимоги №20230127 від 27.01.2023, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», первісний кредитор повинен був забезпечити позивача платіжними дорученнями, які у разі перерахування коштів відповідачці повинні були бути складені, відповідно до приписів Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою правління НБ України №22 від 21.01.2004 (чинна на момент укладення договору). У зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів перерахування грошових коштів на рахунок відповідачки, залишається незрозумілим із якої дати фінансова установа нараховувала відсотки. Таким чином, відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості відповідачки перед позивачем є достовірним. Сам лише бездоказовий факт констатації наявності заборгованості не може слугувати підставою для задоволення позову. Перехід права вимоги та формалізація певного розміру заборгованості у договорі відступлення прав вимоги №20230127 від 27.01.2023 року, не звільняє ТОВ «ФК «ЄАПБ» від доказування наявності у відповідачки заборгованості за кредитним договором та її розміру. ОСОБА_1 не є стороною договору відступлення прав вимоги №20230127 від 27.01.2023, тобто визначений у долученому витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги розмір заборгованості із нею не узгоджувався, його обґрунтованість нею не перевірялась. Незважаючи на акцентування відповідачем щодо відсутності сторінок договору відступлення прав вимоги №20230127 від 27.01.2023, що містять пункти з 6.3 (частково) по 13.8, позивачем, при поданні відповіді на відзив так і не було додано повноцінного примірника даної угоди, що необхідно розцінювати як умисне приховування положень договору, які можуть мати визначальне значення для побудови позиції захисту у даному судовому спорі. Також позивачем не було надано до відповіді на відзив доказів, які б свідчили про укладення 17.06.2020 між ОСОБА_1 та ПАТ «СК «ТАС» договорів страхування №-С від 17.06.2020 і №-ЛО від 17.06.2020, договору купівлі електронних ключів доступу «SUPPORT.UA» SU на суму 300 грн, актів прийому-передачі таких ключів, чи будь-яких інших документальних підтвердження наданих послуг, договору між ОСОБА_1 та ТОВ «майСейфеті`про надання будь-якого пакету послуг «Охоронець КредитМаркет 24», за який здійснено оплату у сумі 360 грн, актів надання таких послуг. Щодо заперечень позивача відносно розміру витрат, то вони є безпідставними та не вмотивованими відповідно до даного конкретного спору, а лише цитують законодавство та судову практику із питань витрат на правничу допомогу.

У додаткових поясненнях у справі представник позивача ОСОБА_2 просить заперечення представника ОСОБА_1 адвоката Кучера А.А. залишити без розгляду та задоволення, позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» задовольнити в повному обсязі та в обґрунтування зазначає, що у кредитному договорі № від 17 червня 2020 року чітко вказано в пункті 2.1., що всі інші умови кредитного договору викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 04.05.2020, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення цього Договору та до яких Позичальник приєднується, підписавши цей договір. Саме цей пункт підтверджує, що відповідачка погодилася саме на ці Умови, розуміла їх та ознайомилася саме з цими Умовами, підписуючи заяву про приєднання. В договорі чітко вказано дату Умов, з якими повинна була ознайомитися відповідачка, не ознайомлення відповідачки з Умовами отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» в редакції від 04.05.2020 є відповідальністю відповідачки. Без ознайомлення позичальника з Умовами, подальше укладення договору було б неможливе. Таким чином, в обов`язки ТОВ «ФК «ЦФР» входило надати інформацію позичальнику, що вимагається законом перед укладенням правочину, а факт ознайомлення з ними, їх об`єктивна оцінка та осмислення входить до зони відповідальності самого позичальника і подальше укладення правочину залежить від волі останнього. Відповідно до п.2.2. договору, сам договір, Паспорт кредиту №4764712 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» в редакції від 04.05.2020 складають єдиний кредитний договір. Позичальник підписавши цей Договір підтверджує, що свій примірник цього Договору він отримав. Всі умови включно з процентною ставкою вказані у Паспорті кредиту. Всі інші питання, на які повторно звертає увагу у запереченні представник відповідачки, були відписані у відповіді на відзив. Надані позивачем докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження надання/перерахування коштів позичальнику, обґрунтування розміру заборгованості відповідачки за вищезазначеним договором та відповідного відступлення права вимоги, отже позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» є законними та обґрунтованими.

Представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, із змісту поданих додаткових поясненнях у справі вбачається, що вона просить справу розглянути у відсутності представника позивача.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Кучер А.А. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у поданих ним відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив представника позивача.

Заслухавши пояснення представника відповідачки, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що у позові належить відмовити, зважаючи на таке.

Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України (далі - ЦК) зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, та у встановлений законом або договором строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених зобов`язанням.

Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.

В той же час, ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній на час укладення кредитного договору) встановлено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Із зазначеної норми Закону вбачається, що кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, але лише у тому випадку, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Судом встановлено, що 17 червня 2020 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № , відповідно до якого кредитодавець зобов`язався надати відповідачці ОСОБА_1 кредит у сумі 32860 гривень на строк 48 місяців.

Відповідно до п.1.1 кредитодавець зобов`язався надати кредит у розмірах та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

У п. 1.3. кредитного договору зазначається, що позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту № 4764712, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно з п. 1.4. зазначеного кредитного договору, підписавши цей договір позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів як 6000 грн. - отримувач Страхова компанія «ТАС», оплата страхового платежу за договором страхування № -С від 17/06/2020, 360 грн. «ТОВ» майСейфеті», оплата за пакет послуг «Охоронець КредитМаркет 24» за рахунок кредиту КД № від 17/06/2020, в т.ч. ПДВ, 1200 грн. ПАТ «Страхова компанія «ТАС» - оплата страхового платежу за договором страхування № -ЛО від 17/06/2020, 300 грн. ТОВ «САППОРТ.УА», оплата за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA», SU від 17/06/2020.

У пункті 2.1. цього кредитного договору зазначається, що всі інші умови кредитного договору викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОв «ФК «ЦФР» редакція від 04.05.2020, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення цього договору та до яких позичальник приєднується, підписавши цей договір.

Відповідно до п. 2.2. кредитного договору, цей договір, Паспорт кредиту № 4764712 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» в редакції від 04.05.2020 складають єдиний кредитний договір. Позичальник підписавши цей Договір підтверджує, що свій примірник цього Договору отримав.

Як вбачається з Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 4764712, що підписаний відповідачкою, основні умови кредитування такі: кредит надається безготівковим шляхом протягом трьох банківських днів від дня укладення договору у розмірі 32860 грн., строк, на який надається кредит 48 (так у Паспорті кредиту), на будь-які законні цілі, щомісячні проценти, відповідно до п. 5 Паспорту кредиту, складають 2,99 % від суми кредиту згідно з графіком платежів, річні проценти, загальні, - 11,99 % від суми боргу за договором згідно з графіком платежів (за цим пунктом установлюється пільговий період на перші від дати надання кредиту 0 платіжних періодів: протягом цього періоду позичальник звільняється від внесення щомісячних процентів та сплачує річні проценти у розмірі, встановленому для пільгового періоду, сума належного виконання до закінчення пільгового періоду: 0 грн, у випадку внесення позичальником всієї цієї суми до закінчення пільгового періоду без прострочення внесення щомісячних платежів, зобов`язання позичальника вважаються виконаними належним чином і припиненими), загальні витрати за кредитом 55973 грн. 43 коп., орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом 88833 грн. 43 коп., реальна річна процентна ставка 79,66 % річних (застереження: наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі; реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит; застереження: використання інших способів надання кредиту та/або зміна інших вищезазначених умов кредитування можуть мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача.

Пунктом 6 Паспорту кредиту визначено порядок його повернення, зокрема передбачено сплату останнього чергового щомісячного платежу 27 червня 2024 року, розмір щомісячних платежів, окрім останнього, становить по 1850 грн. 70 коп., розмір останнього щомісячного платежу, граничний термін по сплаті якого 26 червня 2024 року, - 1850 грн.53 коп.

У пункті 8 зазначеного Паспорту кредиту зазнається і те, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної у цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

З копії заяви-анкети на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «ЦФР», що підписана 17 червня 2020 року відповідачкою Тихонюк, вбачається зокрема те, що підписанням цієї заяви-анкети відповідачка підтверджує, що ознайомлена з умовами Внутрішніх правил надання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (наділ-Правилами), які розміщені на веб-сайті www.kreditmarket.ua.

Отже, згідно з п. 2.1. кредитного договору, всі інші умови кредитного договору, які в цьому договору не зазначено, викладені не лише у Паспорті кредиту, а й в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», редакція від 04.05.2020, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua, а відповідно до вищезазначеної заяви-анкети, відповідачка ознайомлена з умовами Внутрішніх правил надання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на цьому веб-сайті.

Однак, під час дослідження судом доказів у справі, у тому числі за участю спеціаліста з комп`ютерних технологій суду ОСОБА_3 , встановлено, що доступ до веб-сайту www.kreditmarket.ua відсутній, немає можливості ознайомитися з зазначеними Умовами, на що обґрунтовано посилається представник відповідачки ОСОБА_4 (у тому числі у відзиві на позовну заяву та у запереченнях) і що не було спростовано жодним чином представником позивача, зокрема у відповіді на відзив. Останнім не надано суду зазначених Умов отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», на які є посилання у договорі кредиту як на такі, що містять всі інші умови кредитного договору, про які не вказано у цьому договорі і Паспорті кредиту.

27 січня 2023 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір відступлення прав вимоги № 20230127, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» отримало право вимоги за кредитним договором № від 17 червня 2020 року.

Згідно з витягом реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 20230127 від 27 січня 2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 17 червня 2020 року, в сумі 32781 гривню 46 копійок, з яких: 20877 грн 57 коп. - заборгованість за основним боргом; 1460 грн 21 коп. - заборгованість за річними відсотками; 10443 грн 68 коп. - заборгованість за щомісячними відсотками.

На підтвердження наявності заборгованості та її розміру позивач подав довідку ТОВ «ФК» ЦФР» від 30 січня 2023 року вих. № 8581659-SG, у якій зазначається, що ОСОБА_1 дійсно оформила кредит, кредитний договір № , на загальну суму 32860 грн, і право кредитодавця по даному договору передано іншій компанії, а також графік руху коштів по кредиту, і відомості про те, що станом на 27 січня 2023 року сума несплаченого боргу становить 17594 грн. 55 коп. і загальна сума до сплати 17594 грн. 55 коп., при цьому вказані суми дійсні за умови надходження коштів на рахунок ТОВ «ФК «ЦФР» не пізніше 27/01/23, а сума для дострокового погашення: 32781 грн. 46 коп., а також розрахунок заборгованості за підписом представника позивача, виготовлений станом на 27 січня 2023 року, відповідно до якого сума простроченої заборгованості становить 32781 грн. 46 коп.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. ст. 626, 628 цього Кодексу, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 631 ЦК України встановлено, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Як вже зазначалося вище, згідно з п. 6 Паспорту кредиту, який відповідно до п. 2.2. кредитного договору, разом з Умовами отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» в редакції від 04.05.2020 складають єдиний кредитний договір, граничний термін сплати останнього щомісячного платежу - 26 червня 2024 року.

Таким чином, станом на дату звернення ТОВ «ФК «ЄАПБ» з позовом до суду про стягнення з відповідачки заборгованості по кредитному договору строк виплати по споживчому кредиту не настав.

Позивачем у позовній заяві не зазначено та суду не надано доказів щодо його права (права кредитодавця) вимагати у відповідачки повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, достроково. Зокрема, не надано суду доказів, що право вимоги дострокового повернення кредиту передбачено кредитним договором, як це встановлено ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Крім того, матеріали справи не містять доказів про те, що ТОВ «ФК «ЦФР» чи ТОВ «ФК «ЄАПБ» вживалися заходи на виконання вимог ч. 4 ст. 16 Закону України «Про захист прав споживачів», якою встановлено обов`язковість досудового порядку врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту.

Так, відповідно до ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про затримку споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів, зокрема щонайменше на один календарний місяць, із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Та обставина, що кредитування відбулося для задоволення споживчих потреб позичальника підтверджується вищезазначеним Паспортом кредитування, в якому у п. 8, поряд з іншим зазначено те, що споживач має право відмовитися від договору про споживчий кредит у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про споживче кредитування», а також заявою-анкетою, підписаною відповідачкою, у п. 6 якої вказується про те, що підписанням цієї заяви ОСОБА_1 підтверджує, що ознайомлена з інформацією, зазначеною у с. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 6, 9 Закону України «Про споживче кредитування».

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення вимог позивача відсутні.

Оскільки в позові відмовлено, тому немає підстав для стягнення з відповідачки ОСОБА_1 судових витрат.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 78-81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору № від 17 червня 2020 року у розмірі 32781 гривня 46 копійок, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://km.vl.court.gov.ua/sud0304/gromadyanam/csz/.

Дата складення повного тексту рішення 10 червня 2024 року.

Головуючий: О.В. Антонюк