Справа №590/498/24
Провадження №2/590/157/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2024 року Ямпільський районний суд

Сумської області

у складі: головуючого судді Сатарової О.В.

секретаря с/з Данченко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача: адвокат Корж В`ячеслав Васильович до Приватного нотаріуса Шосткинського районного нотаріального округу Сумської області Оснач Юлії Іванівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Національний Банк України

про зняття заборони відчуження з нерухомого майна

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача

У травні 2024 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом про зняття заборони відчуження з належного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 нерухомого майна, а саме: квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , підстава обтяження згідно Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: договір іпотеки від 31.12.1999, 1458, 31.12.1999, приватний нотаріус Оснач Ю.І., тип обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер: 7275752, зареєстрований 28.05.2008 реєстратором Ямпільська районна державна нотаріальна контора, додаткові дані: архівний запис від 01.07.2002.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 06.12.1999 приватним нотаріусом Оснач Ю.І. було посвідчено договір застави між Акціонерним комерційним агропромисловим банком «Україна» /з одного боку/, та ОСОБА_1 /з іншого боку/, згідно якому майновий поручитель ОСОБА_1 передав під заставу для забезпечення виконання кредитного зобов`язання належну йому на праві власності квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

21.03.2024 позивачем було направлено звернення до НБУ про надання інформації про відсутність заборгованості за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним агропромисловим банком «Україна», для зняття заборони на відчуження з нерухомого майна. З відповіді НБУ від 18.04.2024 за №14-0004/30316 встановлено, що документи тимчасового зберігання, а саме справи позичальників, у т.ч. кредитні документи, договори застави/іпотеки та інші документи/листування Сумської дирекції Банку «Україна» на архівне зберігання до НБУ ліквідатором Банку «Україна» не передавались, а інформацію що стосується банківської таємниці можна отримати за рішенням суду.

З приводу скасування заборони відчуження спірної квартири позивач 29.04.2024 звернувся до приватного нотаріуса. Приватним нотаріусом Оснач Ю.І. за результатами аналізу поданих для зняття заборони документів було прийнято рішення про відмову у вчиненні нотаріальних дій зняття заборони відчуження спірної квартири. Не погодившись з вищезазначеним рішенням про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки відсутність у кредитора будь-яких претензій щодо невиконаних кредитних зобов`язань свідчить про наявність перешкод для реалізації позивачем свого права як власника майна, тому позивач змушений звернутися до суду з даною позовною заявою.

Інші процесуальні дії у справі:

ухвалою судді Ямпільського районного суду Сумської області від 16 травня 2024 року прийнято до розгляду даний позов та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження /а.с. 17/.

Ухвалою суду від 06.06.2024 справу було призначено до судового розгляду по суті /а.с. 61/.

Заяви, клопотання:

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, ним було заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності позивача /а.с. 59/.

Відповідач Приватний нотаріус Шосткинського районного нотаріального округу Оснач Ю.І. в судове засідання для розгляду справи по суті не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Надала письмові пояснення щодо позову /а.с. 55-56/, згідно із якими не погоджується з позовними вимогами, оскільки нотаріус не є належним відповідачем по справі, та повідомляє, що дійсно 29.04.2024 до приватного нотаріуса звернувся ОСОБА_1 з приводу зняття заборони відчуження квартири АДРЕСА_2 . За результатами перевірки фактів відсутності /наявності заборони або арешту на квартиру, яка є предметом договору застави, нотаріусом встановлено, що у відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, який є архівною складовою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, міститься запис №7275752 від 28.05.2008 про заборону відчуження квартири АДРЕСА_2 , і належить ОСОБА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна №376445732 від 29.04.2024, в якій зазначено, що підставою обтяження є договір Іпотек, посвідчений приватним нотаріусом Оснач Ю.І. 31.12.1999 за реєстровим №1458, що не відповідає дійсності в частині назви договору, дати посвідчення та реєстраційного номеру. Єдиним договором, який посвідчувався приватним нотаріусом Оснач Ю.І. між Акціонерним комерційним агропромисловим банком «Україна», з однієї сторони, та ОСОБА_1 , з іншого боку, був договір Застави, посвідчений 06.12.1999 за реєстровим №1125.

Також, в результаті аналізу документів, поданих ОСОБА_1 для зняття заборони відчуження з вказаної квартири нотаріусом зроблено висновок про неможливість зняття обтяження /заборону відчуження квартири/ у зв`язку з відсутністю необхідних документів, що підтверджують виконання кредитного зобов`язання за договором застави, а саме повідомлення кредитора про погашення позики. В зв`язку з чим, посилаючись на положення п.9 ст.34, п.3 ст.46, ст.74 ЗУ «Про нотаріат», п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріусом 29 квітня 2024 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії зняття заборони відчуження вищевказаної квартири.

При цьому нотаріус звертає увагу суду на те, що нотаріальна дія, або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт можуть бути оскаржені до суду /ст.50 ЗУ «Про нотаріат»/. Таке оскарження може бути реалізоване у тому випадку, якщо звернення з такою вимогою може призвести до відновлення порушеного права або інтересу. При цьому суд не може зобов`язати нотаріуса вчинити нотаріальні дії, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до ЗУ «про нотаріат» і належать до його компетенції. Також просить врахувати, що нотаріус є публічною особою, якій державною надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні чи реєстраційні дії, нотаріус діє неупереджено. Він не може діяти в інтересах жодної з осіб учасника нотаріальної чи реєстраційної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. У зв`язку з цим просить змінити статус нотаріуса, як відповідача у цій справі, на статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Справу просить розглянути у відсутність приватного нотаріуса.

Залучена до участі у справі третя особа Національний Банк України, скористався правом надання пояснень у справі.

Представник Національного Банку України надіслав на адресу суду свої пояснення, в яких просив врахувати їх при розгляді справи та здійснити розгляд без його участі. В поясненні виклав позицію щодо залучення та участі НБУ у судовій справі в якості третьої особи зазначивши, що рішення суду, ухвалене у даній справі, не може вплинути на права та інтереси Національного банку, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Щодо розгляду справи про скасування обтяжень посилаючись на практику Верховного суду, виклав позицію, що коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем /наприклад, припинення юр.особи внаслідок ліквідації/, то особа /іпотекодавець/ може звернутися із заявою про встановлення факту припинення іпотеки, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку згідно з абз 3 ч.4 ст.277 ЦК України, яка підлягає застосуванню на підставі аналогії закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Фактичні обставини

Судом встановлено, що 06 грудня 1999 року Акціонерно-комерційний банк агропромисловий «Україна» - з однієї сторони, та гр.. ОСОБА_1 з другої сторони, уклали договір застави /а.с. 8/.

Договір застави посвідчений приватним нотаріусом Ямпільського районного нотаріального округу Сумської області Оснач Ю.І. 06 грудня 1999 року. Та на підставі ст.73 ЗУ «Про нотаріат» і в зв`язку з посвідченням даного договору застави квартира АДРЕСА_2 , яка належить гр.. ОСОБА_1 , до закінчення договору застави накладається заборона відчуження вказаної квартири. Зареєстровано в реєстрі за №1125. АВЕ №21 /а.с.8/.

Згідно Відповіді №650405 від 19.06.2024 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за параметрами пошуку Акціонерний комерційний агропромисловий банк «Україна», Код інформацію не знайдено.

За результатами аналізу документів, поданих ОСОБА_1 для зняття заборони відчуження з вказаної квартири приватним нотаріусом Шосткинського нотаріального округу Сумської області Оснач Ю.І. зроблено висновок про неможливість зняття обтяження /заборону відчуження квартири/ у зв`язку з відсутністю необхідних документів, що підтверджують виконання кредитного зобов`язання за договором застави, а саме повідомлення кредитора про погашення позики. В зв`язку з чим, посилаючись на положення п.9 ст.34, п.3 ст.46, ст.74 ЗУ «Про нотаріат», п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріусом 29 квітня 2024 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії зняття заборони відчуження вищевказаної квартири /а.с. 6-7/.

З листа НБУ про розгляд звернення від 18.04.2024 №14-0004/30316 вбачається, що документи тимчасового зберігання, а саме кредитні справи позичальників /у т.ч., кредитні договори, договори застави/іпотеки та інші документи/листування/ Сумської дирекції Банку «Україна» на архівне зберігання до НБУ ліквідатором Банку «Україна» не передавалися /а.с.9/.

Відповідно до повідомлення Національного банку України №18-0013/48133 від 24.06.2024 29.06.2001 Правління Національного банку Україна прийняло постанову №249 «Про відкликання ліцензії на здійснення банківських операцій та ліквідацію Акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна»».

Згідно зі ст.98 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» /у редакції, чинній станом на дату прийняття НБУ рішення про виключення відомостей про Банк із Державного реєстру банків, тобто станом на 13.04.2009/ ліквідація банку вважалася завершеною, а банк ліквідованим з моменту внесення запису про це до Державного реєстру банків після ухвалення звіту ліквідатора.

18.02.2009 Комісія НБУ з питань нагляду та регулювання діяльності банків прийняло рішення №93 про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення звіту ліквідатора та завершення ліквідаційної процедури банку «Україна».

13.04.2009 Комісія Національного банку Україна з питань нагляду та регулювання діяльності банків прийняла рішення № 167 «Про виключення Акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна» з Державного реєстру банків.

Станом на 24.06.2024 Державний реєстр банків не містить відомостей щодо реєстрації Національним банком Україна банку, що став правонаступником банку «Україна».

Кредитна заборгованість ОСОБА_2 відсутня у переліку активів Акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна», переданих в управління на підставі Договору про передавання в управління непроданих акті вив від 26.02.2021 №102891.

Отже, Акціонерний комерційний агропромисловий банк «Україна» ліквідований у встановленому законом порядку без правонаступників, а тому відповідно до статті 609 ЦК України ліквідація банку без правонаступника є підставою для припинення відповідних зобов`язань за договорами, укладеними з ліквідованим банком.

Позиція Суду

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК Украйни).

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність.

Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою (пункт 1 частини першої статті 593 ЦК України).

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»).

Іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання (абзац 1 частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку»).

Зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю (стаття 609 ЦК України).

Отже, укладення договору застави (іпотеки) або її виникнення на основі рішення суду чи при наявності юридичних фактів, вказаних в законі, зумовлює виникнення між заставодержателем і заставодавцем додаткового (акцесорного) зобов`язання відносно до основного, забезпеченого заставою (іпотекою). З огляду на похідний характер застави (іпотеки), виконання забезпеченого заставою основного зобов`язання або його припинення з інших підстав припиняє право застави (іпотеки);

Стаття 609 ЦК України присвячена такій підставі припинення зобов`язання, як ліквідація юридичної особи. Під ліквідацією розуміється спосіб припинення юридичної особи без правонаступництва. Юридична особа є такою, що припинена, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (частина п`ята статті 104 ЦК України). Ліквідація для юридичних осіб призводить по своїй суті до аналогічних правових наслідків, що і смерть фізичної особи, тобто, обумовлює припинення правоздатності юридичної особи. Замість припиненої юридичної особи не виникає іншої юридичної особи, яка наділяється її майном;

Зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи як за добровільного, так і за примусового порядку її ліквідації. Стаття 609 ЦК України поширюється на договірні, недоговірні, основні та додаткові (акцесорні) зобов`язання.

У даній справі позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зняття заборони відчуження з належного йому нерухомого майна. В обґрунтування своїх вимог посилавсь на відсутність у кредитора будь-яких претензій щодо невиконаних кредитних зобов`язань, що свідчить про наявність перешкод у реалізації правомочностей власника майна, що і стало підставою для звернення до суду. Вважав приватного нотаріуса належним відповідачем за такими вимогами, оскільки лише нотаріус має повноваження зняти заборону на відчуження іпотечного майна.

Проте поза увагою позивача залишилося те, що зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи як у добровільному, так і за примусовому порядку її ліквідації. Стаття 609 ЦК України поширюється на договірні, недоговірні, основні та додаткові (акцесорні) зобов`язання;

З урахуванням установлених обставин у цій справі, положень статті 609 ЦК України, ліквідації юридичної особи позикодавця (Акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна») за кредитним договором укладеним між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним агропромисловим банком «Україна», існують підстави для висновку про припинення зобов`язань за кредитним договором, та внаслідок цього припинення права застави за договором застави від 06 грудня 1999 року, зареєстровано в реєстрі за № 1125, який укладений між Акціонерним комерційним агропромисловим банком «Україна» та ОСОБА_1 .

Суд зауважує, що належним відповідачем за вимогами про скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна є Акціонерний комерційний агропромисловий банк «Україна», який ліквідований у встановленому законом порядку без правонаступників. Проте, запис про реєстрацію обтяження не скасований, адже повідомлення про припинення застава /іпотеки/ у порядку статті 74 Закону України «Про нотаріат» не подано. Наявність такого запису порушує право власника предмета іпотеки.

Щодо встановлення факту припинення іпотеки

Тлумачення, як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України свідчить, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер, й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства (див. зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону) (частина перша статті 8 ЦК України).

Тлумачення частини першої статті 8 ЦК України свідчить:

- законодавець визначив порядок усунення прогалин в приватному праві. Приватні відносини є різноманітними, а соціальне життя - рухливе. У зв`язку з цим може виникнути необхідність визначення певного правила, яке не закріплено в приватно-правових нормах безпосередньо;

- умовами застосування аналогії закону є те, що: відносини, до яких застосовується аналогія, охоплюються предметом цивільно-правового регулювання (статті 1, 9 ЦК); наявність прогалини в їх регулюванні (прогалини в праві); відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин (норми акту цивільного законодавства або договору); існують правові норми, що регулюють подібні за змістом відносини; застосування аналогії закону не повинно суперечити суті цих відносин.

Суд зауважує, що можуть існувати випадки, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації).

Суд констатує, що в ЦК України є прогалина та відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин для випадку, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто, бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Подібною нормою є абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України, відповідно до якої, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, то фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування (абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України).

Тому, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації), то особа (заставодавець) може звернутися із заявою про встановлення факту припинення застави, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про заставу згідно з абзацом третім частини четвертої статті 277 ЦК України, яка підлягає застосуванню на підставі аналогії закону.

Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у своїй постанові, прийнятій у справі №295/7291/20 від 13.09.2023.

Отже у даній справі, що розглядається, враховуючи вказану вище позицію Верховного Суду, за таких обставин та з урахуванням наявних підстав вважати заставу припиненою, суд вважає за можливе встановлення факту припинення застави та на цій підставі скасувати запис про заборону відчуження на нерухоме майно та про заставу, які внесені на підставі договору застави від 06 грудня 1999 року.

Суд акцентує увагу, що рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування заборони відчуження нерухомого майна та запису про заставу.

На підставі викладеного, ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд вирішив:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача: адвокат Корж В`ячеслав Васильович до Приватного нотаріуса Шосткинського районного нотаріального округу Сумської області Оснач Юлії Іванівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Національний Банк України про зняття заборони відчуження з нерухомого майна - задовольнити.

Скасувати запис про заборону відчуження на належне ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , нерухоме майно, а саме: квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , підстава обтяження згідно Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: договір іпотеки від 31.12.1999, 1458,31.12.1999, приватний нотаріус Оснач Ю.І., тип обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер:7275752, зареєстрований 28.05.2008 реєстратором Ямпільська районна державна нотаріальна контора, додаткові дані: архівний запис від 01.07.2002 року (підстава обтяження згідно інформації приватного нотаріуса Шосткинського районного нотаріального округу Сумської області Оснач Юлії Іванівни: договір Застави, який посвідчувався приватним нотаріусом Ямпільського районного нотаріального округу Сумської області Оснач Ю.І. між Акціонерним комерційним агропромисловим банком «Україна» - з однієї сторони, та ОСОБА_1 з іншої сторони, посвідчений 06.12.1999 року за №1125).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення виготовлено 26.06.2024.

Суддя О.В. Сатарова