Справа № 148/2195/23
Провадження №2/148/97/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 квітня 2024 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретарів Семенової М.О., Григоренко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах представником ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини, за участі: представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини, мотивуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 , після її смерті залишилося спадкове майно, що складається в тому числі із земельної ділянки кадастровий номер: :01:000:0258, площею 2,7616 га.

Також, 04.06.2018 ОСОБА_7 склала заповіт, яким заповіла дану земельну ділянку своєму братові ОСОБА_1 .

За життя ОСОБА_7 передала на зберігання братові папку із документами, в якій дочка позивача - ОСОБА_5 , на початку жовтня 2023 року виявила примірник заповіту на ім?я позивача та оригінал Державного акту.

Отримавши Свідоцтво про смерть (повторно) та звернувшись до Тульчинської державної нотаріальної контори, із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, за № 782/01-16 від 24.10.2023 отримано відмову, яка мотивована тим, що ОСОБА_1 пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Як відомо ОСОБА_1 , ОСОБА_3 звернулась із письмовою заявою до Тульчинської державної нотаріальної контори отже вона є відповідачем по даній справі.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадково справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадково справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз?яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Отже, за змістом наведених нормативних актів нотаріус або уповноважена особа органу місцевого самоврядування має вжити заходів із повідомлення спадкоємців про заповіт саме у межах строку для прийняття спадщини, проте, Тульчинською державною нотаріальною конторою, такі дії не були вчинені взагалі, що об?єктивно позбавило позивача можливості подати заяву до нотаріальної контори у встановлений законом строк.

Неповідомлення нотаріусом спадкоємця про заповіт свідчить про те, що спадкоємець не знав про нього, а отже є всі підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Представник позивача просить визначити додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 , що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 .

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позовні вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини можуть бути задоволені виключено в разі наявності поважних причин, які зумовили пропуск строку прийняття спадщини, та коли існували об?єктивні обставини непереборної сили, що позбавили позивача можливості звернутись з відповідною заявою про прийняття спадщини.

Представник відповідача вважає, що позивач мав всі можливості своєчасно звернутись до нотаріуса і подати заяву про прийняття спадщини. Він достовірно знав про смерть спадкодавця і ніщо не перешкоджало йому подати заяву про прийняття спадщини, так як, позивач був чудово обізнаний про наявність заповіту на своє ім?я, яке склала при житті спадкодавець. Твердження ОСОБА_1 про те, що йому не було відомо про наявність заповіту, є умисним намагання ввести в оману суд, і шляхом обману отримати потрібне йому судове рішення. Ще при житті ОСОБА_7 позивач неодноразово демонстрував заповіт на своє ім?я, який залишила спадкодавець ОСОБА_7 , що підтверджує його достовірну обізнаність про наявність заповіту та відсутність будь-яких підстав для задоволення пред?явлених ним позовних вимог.

Також, від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій представник зазначає, що 07.11.2023 Тульчинським районним судом винесено ухвалу про відкриття провадження в справі, призначення підготовчого судового засідання та роз?яснення право відповідачу надати відзив протягом 15 днів. Копію даної ухвали відповідачкою отримано 22.11.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення, з якого вбачається направлення ухвали разом із іншими процесуальними документами.

Представник позивача 19.12.2023 безпосередньо від представника відповідача , отримав відзив на позовну заяву із копією доказів та цього ж дня відзив на позовну заяву подано до канцелярії суду.

У ч. 3 ст. 178 ЦПК України встановлено, що Відзив повинен містити: 1) найменування (ім`я) позивача і номер справи; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

Відзив у даній справі повністю не відповідає вимогам процесуального закону, не зазначено місце проживання відповідача, поштовий індекс, РНОКПП, номер засобу зв?язку, адресу електронної пошти та інформацію про наявність чи відсутність електронного кабінету.

Згідно ч. 7 зазначеної статті ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п?ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Відзив у даній справі подано з порушенням відповідного строку, а саме: через 26 днів після отримання ухвали про відкриття провадження, а тому викладену інформацію у відзиві суд не має права приймати до уваги.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кугутюк О.В. у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Крім того, представник позивача на попередньому судовому засіданні надав пояснення, та зазначив, що позивач не знав про наявність заповіту, та з врахуванням того, що нотаріусом не було вчинено дій пов`язаних з сповіщенням спадкоємців за заповітом про заведення спадкової справи, тому вважають ці причини поважними та просять задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні повідомила, що їй відомо, що ОСОБА_1 привозив нотаріуса додому, для складання заповіту, оскільки за станом здоров`я ОСОБА_7 не могла самостійно ходити, так як була лежачою, тому про наявність заповіту позивач знав.

Представник відповідача адвокат Мовчан В.В. у судовому засіданні надав пояснення, що позивачу ОСОБА_1 було відомо про наявність заповіту, оскільки він отримував орендну плату за користування земельною ділянкою, та коли позивач писав заяву в ПСП «Україна» з вимогою щодо виплати орендної плати за земельну ділянку, що належала ОСОБА_7 , ним було додано до заяви копію заповіту, тобто вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 достеменно знав про існування такого заповіту, тому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач пропустив строк на подачу заяви про прийняття спадщини без поважних причин.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні надала суду пояснення, що позивач є її батьком, та свідок знайшла заповіт у папці з іншими документами, на що батько їй повідомив, що його сестра ОСОБА_7 склала на його ім`я заповіт та дала йому цей заповіт на зберігання. Де саме знаходилася земельна ділянка батькові та свідку не відомо, однак про наявність заповіту знав. Також зазначила, що батько отримував кошти за користування земельною ділянкою.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засідання надала пояснення, що спадкодавець ОСОБА_7 це її бабуся, та відповідно позивач є її братом, а відповідач ОСОБА_3 є матір`ю свідка. Також зазначила, що їй відомо, що бабуся ОСОБА_7 склала заповіт на ім`я ОСОБА_1 про це їй повідомила її матір ОСОБА_3 та де був заповіт їй не відомо, однак зазначила, що позивач ще при житті бабусі користувався цим заповітом для отримання орендної плати за земельну ділянку, яку йому у спадок залишила ОСОБА_7 .

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно 17.10.2023 Тульчинським відділом ДРАЦС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місце її смерті: с. Кинашів, Тульчинський район Вінницька область (а.с. 6).

Відповідно до копії заповіту від 04.06.2018 посвідченого секретарем Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області Стасюк Т.О., зареєстрованого в реєстрі № 70, ОСОБА_7 заповіла належну їй земельну ділянку площею 2,7616 га, яка розташована на території Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області братові ОСОБА_1 (а.с. 7).

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №085429 від 18.02.2003, ОСОБА_7 на підставі розпорядження Тульчинської районної державної адміністрації від 10.02.2003 № 52-р є власником земельної ділянки площею 2,7616 га. Земельна ділянка розташована на території Кинашівської сільської ради, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 9).

Листом Тульчинської державної нотаріальної контори позивача повідомлено, що строк для прийняття спадщини пропущено та йому необхідно звернутися до суду для вирішення питання щодо продовження строку прийняття спадщини (а.с. 11).

Згідно відповіді на адвокатський запит ОСОБА_4 . ПАП «Україна» повідомлено, що ОСОБА_1 звертався в ПСП «Україна» з вимогою щодо виплати орендної плати за земельну ділянку (пай), що належала ОСОБА_7 , № 010000258 площею 2,7616 га. При цьому ОСОБА_1 було надано копію свого паспорта, ідентифікаційного коду та заповіту від 04.06.2018. Після чого, ОСОБА_1 отримав орендну плату за земельну частку (пай) у 2021 році після свого звернення в ПСП «Україна» (а.с. 33).

Згідно копії спадкової справи № 41/2023, розпочатої 18.01.2023 (а.с. 99-127), ОСОБА_3 18.01.2023 подала заяву до Тульчинської державної нотаріальної контори, про прийняття спадщини. Також, відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3 отримала спадщину до якої входять: житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1489 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :05:001:0066.

Щодо тверджень представника позивача, про не відповідність відзиву на позовну заяву та пропуску строку його подачі, слід зазначити наступне.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвалу про відкриття провадження ОСОБА_3 отримала 22.12.2023 (а.с. 22).

У подальшому, представником позивача 06.12.2023 подану до суду заяву про відкладення розгляду справи, яка була призначена на 06.12.2023 о 11:00 год, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 уклала з ним договір про надання їй правової допомоги, тому адвокату необхідно підготувати та подати відзив на позовну заяву. На підтвердження чого, суду надано ордер серії АВ № 1105413 від 02.12.2023, на надання правничої допомоги ОСОБА_3 (а.с. 26).

Оскільки, представник відповідача адвокат Мовчан В.В. 19.12.2023 подав до суду відзив на позовну заяву, та з врахуванням того, що адвокат Мовчан В.В. вступив у справу лише 06.12.2023, тому суд вважає, що представником відповідача не порушено строку на подання відзиву.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1, 2 статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Разом з тим, частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, про що наголошено у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування".

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Із змісту позовної заяви судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не знав про наявність заповіту на його ім`я від 04.06.2018, оскільки примірник заповіту знайшла дочка позивача - ОСОБА_5 на початку жовтня 2023 року в папці з документами, яку передала на зберігання останньому його сестра ОСОБА_7 .

Однак, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення свідків, суд встановив, що ОСОБА_1 звертався до ПСП «Україна» із заявою щодо виплати орендної плати за земельну ділянку, що належала ОСОБА_7 , та до заяви ним було додано копію заповіту від 04.06.2018, тобто вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 достеменно знав про існування такого заповіту.

В свою чергу позивач та представник позивача не надали суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання заяви у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищевикладеного, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Судові витрати суд залишає за позивачем.

На підставі наведеного, ст. 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах представником ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: