ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4218/24 Справа № 243/2604/23 Суддя у 1-й інстанції - Агеєва О.В. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючогоТимченко О.О.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

за участю секретаря судового засідання Бортник В.А.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі Слов`янська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської областіцивільну справу № 243/2604/23за позовом ОСОБА_1 до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про встановлення факту проживання однією сім`єю,

за апеляційною скаргою Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області,

на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 січня 2024 року (суддя Агеєва О.В.), в приміщенні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ

В червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом,в обґрунтування якого послалась на те, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 була особою з інвалідністю першої групи А з дитинства, а тому потребувала постійного стороннього догляду, про що свідчить Довідка до Акта огляду МСЕК серія 10 ААБ №060305 від 07.09.2011. Усе своє життя вона проживала разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті догляд за ОСОБА_2 здійснював її брат ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після його смерті догляд за ОСОБА_2 здійснювала вона, оскільки через стан здоров`я ОСОБА_2 потребувала постійної сторонньої допомоги та догляду, тому з грудня 2004 року по 16.07.2022 року вона проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Вона здійснювала за ОСОБА_2 догляд, забезпечувала необхідними продуктами харчування, ліками, гігієнічними засобами, готувала їжу, прала білизну, слідкувала за порядком у квартирі. Саме вона завжди була присутня при огляді лікаря, брала рецепти у лікаря, замовляла ліки. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , вона займалась організацією похорон. Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина - квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вона фактично прийняла спадщину, подала заяву нотаріусу, була заведена спадкова справа, проте нотаріус відмовив їй видати свідоцтво про право на спадщину через відсутність документів, які підтверджують родинні або інші відносини зі спадкодавцем.

Просить суд, встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 з грудня 2004 року по 16 липня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 .

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 січня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про встановлення факту проживання однією сім`єю задоволено у повному обсязі. Визнано факт, того що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживали однією сім`єю з грудня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

Судове рішення мотивоване тим, що позивач надав до суду докази на підтвердження своїх посилань про проживання зі спадкодавцем однією сім`єю з грудня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_7 .

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Слов`янська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області направила апеляційну скаргу, в якій зазначила, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позову.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник відповідача зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги відсутність доказів щодо обов`язкових умов для визнання позивачки та ОСОБА_2 членами сім`ї, що призвело до невірних висновків суду та необґрунтованого, незаконного рішення по справі. Суд не врахував, що ОСОБА_1 і нині покійна ОСОБА_2 проживали за різними адресами, маючи власне житло та родини, позивач надавала спадкодавцю допомогу в догляді та по господарству, була присутня при огляді лікарів, що не є тотожним із фактом проживання однією сім`єю. Вважає, що позивачкою не доведено належними і допустимими доказами обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від її представника ОСОБА_5 надійшла заява про перенесення розгляду справи в зв`язку з зайнятістю його в іншому судовому процесі.

Так, згідно зі статтею 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду випливає, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Вищенаведені положення закону направлені на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які беруть участь у справі.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

При цьому, у постанові Верховного Суду від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку, що, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явились в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Виходячи з вищенаведених норм Конвенції та практики Європейського суду, вимог пункту 11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також враховуючи, що представник відповідача реалізував своє право на викладення відповідних аргументів в відзиві на апеляційну скаргу, строк розгляду справи закінчуються, явка до апеляційного суду є необов`язковою, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та його представника, які про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області - Лях В.М. в судове засідання не з`явився , про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надала заяву про розгляд апеляційної скарги без участі апелянта.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

З довідки КП БТІ м. Слов`янська від 30.05.2023 №288/0.75-2023 вбачається, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 .

Зі свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого Слов`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що зроблено відповідний актовий запис №1144.

Відповідно до довідки КП «Контора похоронного обслуговування» № 01-02-51А від 23.06.2023 вбачається, що похованням ОСОБА_2 займалася ОСОБА_1

З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №70094547 від 27.12.2022, вбачається, що приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Бігуном В.В. відкрита спадкова справа за №138/2022 за заявою ОСОБА_1

10 червня 2023 року, приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Бігуном В.В. ОСОБА_1 видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не надано документи, що підтверджують родинні відносини між спадкоємцем та спадкодавцем ОСОБА_2 , або не надані документи, що підтверджують проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області задоволенню не підлягає.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано до суду докази на підтвердження своїх посилань про проживання зі спадкодавцем однією сім`єю з грудня 2004 року по 16 липня 2022 року.

Такий висновок суду першої інстанції є вірним тат таким, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до вимог статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 03 травня 2018 року в справі № 304/1648/14-ц (провадження № 61-6953св18).

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За змістом частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`єю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Подібні за змістом висновки висловив Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21).

Зокрема, згідно частиною 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в статті 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

На підтвердження свої позовних вимог позивачем було надано до суду першої інстанції довідку № від 14.06.2023, видану відділом надання адміністративних послуг Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, з якої вбачається, що ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживала разом з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 з грудня 2004 року по липень 2022 року.

Також, з довідки № 01.1-10/11 від 22.06.2023, виданої КНП Слов`янської міської ради «Центр первинної медико - соціальної допомоги міста Слов`янська», вбачається, що ОСОБА_2 мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , мала статус особи з інвалідності 1 «А» групи з дитинства, безстроково. За даними довідки та акту огляду МСЕК №030605 потребувала постійного стороннього догляду. Декларація заключна з сімейним лікарем ОСОБА_6 за даними медичної документації з 2000 року регулярно оглядається лікарем на дому. Зі слів сімейного лікаря під час огляду хворої на дому та проведення стаціонарів на дому соціальні послуги на непрофесійній основі здійснювала ОСОБА_1 за даними журналів видачі засобів реабілітації з 26.02.2020. ОСОБА_1 щомісячно отримувала памперси для хворої. У сімейного лікаря виписувала препарати за програмою «Доступні ліки».

Також, в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були приведені до присяги та повідомлені про кримінальну відповідальність за неправдиві свідчення, та які суду пояснили, що вони є сусідами ОСОБА_2 , з 2002 року, підтримували з нею дружні стосунки, часто приходили до неї до дому, тому знають, що ОСОБА_2 була інвалідом дитинства,була мало мобільною, у 2004 році пересувалася по квартирі за допомогою стільця, а після смерті її брата ОСОБА_9 у грудні 2004 року стала лежачою, тому ОСОБА_1 з нею постійно проживала в квартирі по АДРЕСА_1 , доглядала її дуже добре, мала з нею спільний бюджет, купляла продукти харчування, ліки та предмети вжитку, також придбала холодильник, телевізор та газову колонку.

З Довідки КП «Контора похоронного обслуговування» № 01-02-51А від 23.06.2023 вбачається, що похованням ОСОБА_2 займалася ОСОБА_1 .

Суть доводів апелянта полягає в тому, що з його точки зору позивачем не було доведено факту проживання з відповідачем однією сім`єю.

З огляду на вищевказане, колегія суддів приходить до висновку, що позивачка надала до суду докази на підтвердження своїх посилань про проживання зі спадкодавцем однією сім`єю з грудня 2004 року по 16 липня 2022 року.

Натомість апелянтом не було надано до суду жодного конкретного доказу на спростування вищевказаних обставин та підтвердження своєї позиції. За таких умов позиція апелянта залишилась недоведеною, відтак не може бути прийнята судом.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції. Крім того, доводи апеляційної скарги не підтверджуються належними і достатніми доказами. В свою чергу, за частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothersv. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorouv. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення, без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом. За таких умов підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.О.Тимченко

Судді: Я.М.Бондар

В.П.Зубакова