Справа № 677/1205/22
Провадження № 2/677/157/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

07.05.2024 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

у складі головуючого - судді: Шовкуна В.О.,

за участю секретарів судового засідання:

Коломієць Л.В., Демчишеної Ю.В.,

учасники справи (сторони):

представник позивача ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник відповідача Лукіянчук О.М. ,

представник третьої особи Світак Т.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красилів цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки і піклування Заслучненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рух справи.

До суду звернувся позивач ОСОБА_5 з позовною заявою до ОСОБА_2 , у якій просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначив, що 11.11.2011 року між ним та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. 01.04.2016 року шлюб розірвано рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 01.04.2016 року № 677/152/16. Від шлюбу у них народилися спільні діти: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також на його утриманні перебуває та проживає зі ним син відповідача від іншого чоловіка - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ще до розірвання шлюбу відповідач своїми дітьми не цікавилася, починаючи з січня місяця 2015 року не приїжджає до них, всю відповідальність з виховання дітей поклала на нього, не телефонує і не повідомляє своє місце знаходження. З названого часу Позивач самостійно піклується про дітей, в тому числі і про нерідного сина ОСОБА_6 , самостійно утримує дітей матеріально. Відповідач, як мати, не приймає участі в утриманні своїх дітей, не надає матеріальну допомогу на їх утримання. В даний час він тимчасово не працює, проживає з двома їхніми дітьми та з одним сином Відповідача від іншого чоловіка за рахунок соціальної допомоги та за рахунок ведення домашнього господарства, зокрема здавання молока. Однак, це не дозволяє в повній мірі забезпечити матеріальний добробут дітей. Інших видів доходу він не має. Проживає із дітьми в будинку, який належить його матері. Від дня народження дітей, відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по їх вихованню, зокрема, вона не піклується про них, не спілкується і ними, не цікавиться, як діти навчаються, яке у них здоров`я. Їхні діти проживають зі ним, знаходяться на його утриманні, в будинку чисто, та тепло, мають окрему умебльовану кімнату, необхідну побутову техніку та всі умови для нормальні життя та розвитку. Навпаки ж Відповідач участі у вихованні дітей не приймає.

Вказав, що зазначені ним обставини у відповідності з п. 2. ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу Україні є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. У зв`язку з наведеним, позивач просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнути з відповідача судові витрати.

04.10.2022 року ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області відкрито провадження у справі, призначено цивільну справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні, зобов`язано третю особу надати письмовий висновок щодо розв`язання спору.

05.04.2023 року ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області задоволено клопотання представника відповідача Лукіянчук О.М. про витребування доказів.

Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 28.04.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Аргументи учасників справи.

Відповідач ОСОБА_2 подала відзив на позов, у якому позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав не визнала, та вказала, що 11.11.2011 року між нею та позивачем укладено шлюб. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З ними проживав також її син від іншого шлюбу - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За рішенням суду згідно виконавчого листа № 677/1730/15-ц від 26.10.2015 року ОСОБА_5 зобов`язаний сплачувати на її користь аліменти в розмірі 1 200 грн. щомісячно на утримання двох дітей, який нею було пред`явлено до виконання в січні 2016 року. 01.04.2016 року за рішенням Красилівського районного суду з ініціативи ОСОБА_5 шлюб між ними було розірвано. До 2017 року вона продовжувала проживати разом із своїми дітьми в домогосподарстві чоловіка ОСОБА_5 з надією, що відносини між ними покращаться. Але її проживання там було нестерпним: її бувший чоловік її періодично бив, виганяв з дому. Приблизно через 1,5 роки після розлучення після чергової сварки та її побиття бувшим чоловіком ОСОБА_5 , вона втекла з його дому, а діти залишилися з ним. Вона викликала працівників поліції, за допомогою яких забрала своїх трьох дітей, та переїхала жити в с. Ставчинці Хмельницького району до своїх батьків. Вона не забороняла дітям спілкуватися з батьком, з його ріднею, тому числі і своєму сину він іншого шлюбу, оскільки він звик та бажав спілкування з ОСОБА_5 та його ріднею, адже коли вони з позивачем стали разом проживати (з 2011 року), то її сину від іншого шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було два роки. Влітку 2019 року діти поїхали до ОСОБА_5 і він заборонив їм повертатися до неї. Вона не могла самостійно забрати своїх дітей, тому що позивач їй їх не віддавав. Вказала, що вона неодноразово приїжджала в с. Заслучне для зустрічі зі своїми дітьми, привозила їм нові куплені нею речі, але позивач ці речі спалив. Вона приїжджала також два рази в Заслучненську школу, щоб зустрітися з дітьми, але в школі їй повідомили, що ОСОБА_5 заборонив їй зустрічатися з дітьми і їй не дозволили зустрічатися з дітьми в приміщенні школи, а дітей не випускали на вулицю із школи, щоб вони з нею зустрілися. По телефону вона також не могла з дітьми спілкуватися через заборону позивача. Побачивши, що її діти залякані, вона не хотіла шкодити їх психологічному здоров`ю, не бажала, щоб діти боялися наслідків спілкування з нею, тому що кожного разу після їхнього спілкування ОСОБА_5 їх бив. Вона зверталася в поліцію з приводу фізичного насильства щодо її дітей ОСОБА_5 , але їй повідомляли, що такі факти відсутні. Про життя своїх дітей, які проживають разом з ОСОБА_5 вона знає від свого старшого сина, який проживає в селі Глібки і часто зустрічається з її дітьми. Вона постійно цікавиться їх життям, вони їй не байдужі. Вона категорично проти позбавлення її батьківських прав щодо її дітей, може і хоче їх виховувати, допомагати їм у навчанні та приймати активну участь у їх житті. Окрім того, відповідач у відзиві звернула увагу на те, що позивач не є батьком, опікуном або піклувальником її дитини, народженої нею від іншого шлюбу - ОСОБА_6 . З викладених обставин категорично заперечила проти позбавлення її батьківських прав щодо її дітей. Вказала, що не може бути позбавлена батьківських прав особа, яка не виконує батьківських обов`язків внаслідок утворення перешкод з боку іншого з батьків з яким проживає дитина. Отже, вважає недоцільним позбавляти її батьківських прав щодо її дітей ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , оскільки вона бажала і приймала по мірі можливості участь у їх вихованні, завжди виявляла бажання у виконанні своїх батьківських обов`язків і не відмовляється від виконання своїх батьківських обов`язків в майбутньому.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_1 позов підтримали, з підстав, наведених у ньому.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги позову спочатку не визнавала з підстав викладених у своєму відзиві, однак в судових дебатах позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила їх задовольнити, повідомила суду, що дійсно діти її не знають, а тому щоб їм було краще вважає що її треба позбавити батьківських прав.

Представник відповідача адвокат Лукіянчук О.М. враховуючи позицію своєї довірительки, просила позовні вимоги задовольнити.

Представник третьої особи Світак Т.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, вказала, що згідно з висновком органу опіки та піклування Заслучненської сільської ради Хмельницького району, затвердженим рішенням виконавчого комітету Заслучненської сільської ради Хмельницького району № 71-09/2022 від 25.10.2022 року, вважають доцільно позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 .. Відповідач не цікавиться долею своїх дітей, діти її просто не знають.

Позиція суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Короткий зміст фактичних обставин справи.

Судом встановлено, що сторони по справі - ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є батьками дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , виданим 23.12.2011 року виконавчим комітетом Заслучненської сільської ради Красилівського району Хмельницької області (а.с. 4 - зі звороту), та серії НОМЕР_2 , виданим 17.12.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Красилівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (а.с. 5).

Відповідно до свідоцтва про народження від 06.05.2009 року серії НОМЕР_3 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Красилівського районного управління юстиції Хмельницької області батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 (а. с. 4).

Позивач ОСОБА_5 не є батьком та законним представником дитини ОСОБА_6

ОСОБА_5 та ОСОБА_2 знаходились в зареєстрованому 11.11.2011 року шлюбі, який рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 01.04.2016 року у справі № 677/152/16-ц між ними було розірвано. (а.с. 11).

Згідно з довідкою Заслучненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області № 721 від 20.09.2022 року склад сім`ї зареєстрованих осіб за адресою АДРЕСА_1 наступний: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , власник; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , онук; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , онука; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , онук; зареєстровані, але не проживають - ОСОБА_14 - син, ОСОБА_15 - дочка, ОСОБА_16 - онук, ОСОБА_17 - онука, ОСОБА_18 - онук, ОСОБА_2 - невістка.

ОСОБА_2 після розірвання шлюбу з ОСОБА_5 проживала разом із позивачем та дітьми за адресою АДРЕСА_1 до 2017 року.

Як стверджує відповідач, приблизно через 1,5 роки після розлучення, після чергової сварки з ОСОБА_5 , вона втекла з його дому, а діти залишилися з позивачем. Влітку 2019 року діти поїхали до ОСОБА_5 і він заборонив їм повертатися до неї. Вона не могла самостійно забрати своїх дітей, тому що позивач дітей їй не віддавав.

Докази того, що відповідач зверталась з цього приводу до поліції із заявою про повернення її дітей, та до Красилівської міської ради в орган опіки та піклування, як про це вона зазначила у відзиві на позов, в матеріалах справи відсутні.

Згідно з актом обстеження умов проживання від 20.09.2022 року комісією Служби у справах дітей Заслучненської сільської ради на підставі доручення органу опіки та піклування з метою обстеження умов проживання багатодітної родини за адресою АДРЕСА_1 встановлено наступні умови проживання: прибудинкова територія не обгороджена, подвір`я прибране, будинок та господарські приміщення в задовільному стані. В будинку чисто, тепло, приготована свіжа їжа, запас продуктів харчування приблизно на один тиждень. Кімнати умебльовані, наявна необхідна побутова техніка. Діти проживають в одній кімнаті, мають окремі спальні місця, місце для занять та відпочинку, забезпечені шкільним та канцелярським приладдям. Достатня кількість змінного одягу та взуття відповідно до сезону. Висновок комісії зроблений про те, що безпосередньо вихованням дітей в родині займається бабуся ОСОБА_13 ; батько ОСОБА_5 . більшість часу приділяє роботі; біологічна мати ОСОБА_2 участі у вихованні дітей не приймає (а.с. 7).

Згідно з характеристиками дітей ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , виданими Заслучненським ліцеєм ім. О. Іщука Хмельницького району Хмельницької області мати не проживає разом із сім`єю. Вихованням дітей ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 займається бабуся ОСОБА_13 (а.с. 8, 9,10).

Рішенням виконавчого комітету Заслучненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області № 71-09/2022 від 25.10.2022 року затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 21).

У висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав вказано: «Встановлено, що громадяни ОСОБА_5 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з листопада 2011 року. Від подружнього життя у батьків народилися діти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , до шлюбу під час спільного проживання народжений син ОСОБА_6 .», «З 2016 року ОСОБА_2 стала проживати окремо від дітей та чоловіка, займалася виключно своїм життям. ОСОБА_2 взагалі перестала цікавитися своїми дітьми. Мати не виявляла жодного бажання займатися їх вихованням та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надавала. З 2016 року ОСОБА_20 один займається вихованням та матеріальним забезпеченням дітей. Зі слів батька, матір не дарувала подарунків своїм дітям ні на день народження, ні на День святого Миколая, а ні на Новий рік. Коли діти хворіли, мати їх не провідувала, не цікавиться станом їх здоров`я та не надавала жодної матеріальної допомоги на лікування. Мати не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду. Не бачиться з дітьми, не здійснює підготовку до дорослого життя та не проявляє інтересу до їх внутрішнього світу» (а.с. 22-23).

Відповідно до довідки № 4, виданої 12.01.2023 року виконавчим комітетом Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області ОСОБА_2 із сином ОСОБА_21 , 2017 року народження, проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_2 разом із матір`ю ОСОБА_22 , 1954 року народження та вітчимом ОСОБА_23 , 1954 року народження (а.с. 49).

Постановою державного виконавця відділу ДВС Красилівського районного управління юстиції Любіна А.В. відкрито виконавче провадження № 49773190 з примусового виконання виконавчого листа № 677/1730/15-ц, виданого Красилівським районним судом про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. (а.с. 50).

Згідно з копією матеріалів виконавчого провадження № 49773190 щодо виконання виконавчого листа № 677/1730/15-ц від 26.10.2015 року про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дітей. ОСОБА_2 15.12.2015 року звернулась до відділу ДВС Красилівського РУЮ з заявою про прийняття до виконання виконавчого листа № 677/1730/15-ц про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на утримання дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 1200 грн. щомісячно, які підлягають індексації, починаючи з 26.08.2015 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Згідно з розрахунком заборгованості № 25.10-27/3719 від 05.04.2023 року аліменти ОСОБА_5 не сплачувались жодного разу, та за виконавчим листом № 677/1730/15-ц за період - серпня 2015 року по березень 2023 року державним виконавцем нарахована заборгованість в розмірі 174596,26 грн. (а.с. 69-85).

Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов проживання № 1 від 16.01.2023 року у будинку, належному ОСОБА_23 , яки проживає разом із співмешканкою ОСОБА_22 проживає без реєстрації ОСОБА_2 із сином ОСОБА_21 , 2017 року народження. Умови проживання задовільні, мають присадибну ділянку в розмірі 0,30 га, в господарстві тримають свіні, птицю, забезпечені продуктами харчування (а.с. 51).

Відповідач стверджує, що постановами Красилівського районного суду по справі № 677/85/21 від 02.02.2021 року, по справі № 677/329/22 від 14.04.2022 року відповідач визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей). У постанові Красилівського районного суду по справі № 677/775/22 від 28.06.2022 року вказано, що згідно акту обстеження вихованням дітей займається бабуся, на підтвердження вказаного надала суду паперові копії вказаних постанов з Єдиного державного реєстру судових рішень, де персональні дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності знеособлено, та зазначені, як ОСОБА_1 (а.с. 55-58)

Суд не може достеменно встановити, що ОСОБА_1, яка зазначена у вказаних доказах, наданих стороною відповідача, і позивач ОСОБА_5 є однією і тією ж особою.

ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується позитивно. (а.с. 50).

Відповідно до повідомлення ВПД № 2 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області № 2371 від 20.04.2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 не зверталась до ВПД № 2 із заявами щодо вчинення ОСОБА_5 домашнього насильства відносно неї, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відносно ОСОБА_5 ВПД № 2 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області адміністративний протокол за вчинення домашнього насильства не складався. (а.с. 97).

Відповідач ОСОБА_2 також є матір`ю шести дітей, народжених нею під час спільного проживання з ОСОБА_11 . Так, з довідки № 2, виданої Глібківським старостинським округом Заслучненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, слідує, що ОСОБА_11 зареєстрований та проживає у власному будинку у АДРЕСА_3 , разом з ним зареєстровані ОСОБА_24 (дочка), ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_25 (син), ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_26 (син), ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_27 (дочка), ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_11 з 1990 року по 2006 рік проживав з ОСОБА_12 у с. Глібки, у них народилось шестеро дітей, вихованням дітей займалась мати, батько працював у СК «Перемога» трактористом. У 2007 році мати ОСОБА_12 залишила шістьох неповнолітніх дітей на батька, який у подальшому займався їх вихованням. Спокійний, алкогольними напоями не зловживає, не конфліктний. (а.с. 111).

Відповідно до пояснень відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні, вона є матір`ю десяти дітей. Наразі, з відповідачем проживає лише одна дитина - син ОСОБА_21 , 2017 року народження.

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Красилівського районного управління юстиції у Хмельницькій області листом № 205/02.1-04-34 від 16.02.2015 року повідомив Службу у справах дітей Красилівської районної державної адміністрації, що реєстрація народження: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведена відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Красилівського районного управління юстиції у Хмельницькій області. Відомості про батьків дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_12 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , внесені до актового запису згідно статті 133 Сімейного Кодексу України. Заявником виступав ОСОБА_5 ; ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 проведена виконавчим комітетом Заслучненської сільської ради Красилівського району Хмельницької області. Відомості про батьків дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 внесені до актового запису згідно статті 133 Сімейного Кодексу України. Заявником виступав батько дитини. (а.с. 100).

Згідно з актом перевірки матеріально-побутових умов № 15 від 15.01.2015 року, затвердженим Заслучненською сільською радою, проведено обстеження матеріально - побутових умов сім`ї гр. ОСОБА_2 , яка зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Склад сім`ї слідуючий: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (власник житлового будинку, голова двору, не працює, пенсіонерка), ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_13 (син, не працює), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (син ОСОБА_13 , чоловік ОСОБА_2 , не працює), ОСОБА_2 (невістка ОСОБА_13 , не працює, знаходиться по догляду за своїм новонародженим сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (онука, дочка ОСОБА_2 , знаходиться дома із своєю матір`ю ОСОБА_2 ), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (онук, син ОСОБА_2 , знаходиться вдома з матір`ю ОСОБА_2 ). Проживають всі разом у житловому будинку ОСОБА_13 , за вищевказаною адресою, в житловому будинку дві маленькі кімнати, житлові умови не відповідають санітарно-гігієнічним нормам, щодо кількості відведеної житлової площі хто проживає в даному житловому будинку, тіснота, побутові незручності. В користуванні ОСОБА_13 , є присадибна земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею, 0,26 га. В підсобному господарстві ОСОБА_13 утримується птиця та корова. (а.с. 101).

Відповідно до листа Заслучненської сільської ради Красилівського району Хмельницької області № 457 від 08.10.2015 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 23 грудня 2014 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом із своїми трьома дітьми: ОСОБА_19 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , але, фактично, вони, за даною адресою не проживають з початку червня 2015 року. Зі слів свекрухи ОСОБА_13 сім`я ОСОБА_2 вибула в АДРЕСА_4 (а.с. 102).

Відповідно до актів обстеження умов проживання від 29.12.2015 року (а.с. 103, 104) проводилось обстеження умов проживання малолітніх дітей у будинку за адресою АДРЕСА_5 , ОСОБА_12 разом із дітьми ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживала у будинку, належному сину від першого шлюбу ОСОБА_29 , 1992 р.н. На час обстеження належні умови для проживання та виховання дітей у будинку не забезпечені, відсутнє повноцінне харчування дітям, в будинку брудно. Робочого місця школяра та підручників першокласника ОСОБА_6 не виявлено. (а.с. 103-104).

30.12.2015 року ОСОБА_13 написала заяву сільському голові Глібківської сільської ради про те, вона є бабою дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_30 , ОСОБА_8 , та просить надати згоду на влаштування її внуків у її сім`ю за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки мати ОСОБА_2 неспроможна створити належні умови проживання дітей, а її син ОСОБА_5 знаходиться на заробітках. (а.с. 105).

Листом № 969 від 30.12.2015 року Служба у справах дітей Красилівської районної державної адміністрації повідомила Глібківську сільську раду про те, що не заперечує щодо влаштування малолітніх дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в сім`ю баби ОСОБА_13 , жительки АДРЕСА_1 на час відсутності батька дітей ОСОБА_5 , який перебуває на заробітках. У разі приїзду батька ОСОБА_5 зобов`язати батька виконувати свої батьківські обов`язки відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України. (а.с. 106).

Рішенням Глібківської сільської ради Хмельницької № 12 від 30.12.2015 року вирішено відібрати малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у матері ОСОБА_2 . Враховуючи заяву ОСОБА_13 баби малолітніх дітей клопотати перед службою у справах дітей Красилівської РДА про влаштування малолітніх дітей у сім`ю бабусі. Виконавчому комітету посприяти у придбанні будинку для гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_2 надати термін до 01.02.2016 року для створення належних умов для утримання та виховання малолітніх дітей. (а.с. 107).

Інформація про те, чи відбирались діти у ОСОБА_2 на підставі вказаного рішення сільської ради, та чи приймалось службою у справах дітей Красилівської РДА рішення про влаштування малолітніх дітей у сім`ю ОСОБА_13 в матеріалах справи відсутня.

Згідно з інформацією, наданою 03.02.2023 року директором Заслучненського ліцею ім. О. Іщука на запит служби у справах дітей Заслучненської сільської ради щодо відвідування матір`ю ОСОБА_2 її дітей: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . ОСОБА_2 відвідала ліцей 31.01.2023 року, щоб поспілкуватися з дітьми. На запитання директора, коли ОСОБА_2 останній раз відвідувала ліцей і цікавилася дітьми, вона сказала, що приблизно 7 років тому. В цей день діти були відсутні в ліцеї, ОСОБА_2 про це не знала. ОСОБА_2 зустрілася з класними керівниками, в класах яких навчаються її діти: ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , записала номери їх телефонів, щоб в них дізнаватися про дітей. Зі слів класних керівників, за всі роки навчання дітей в ліцеї мама ніколи не цікавилися навчанням дітей, їх успіхами, харчуванням, здоров`ям, поведінкою, ні разу не відвідувала батьківських зборів в жодної дитини, не приймала участі у житті дітей у ліцеї. Вихованням і навчанням дітей займається баба ОСОБА_13 (а. с. 109-110).

Свідок ОСОБА_23 (вітчим відповідачки) у судовому засіданні дав показання про те, що позивач з відповідачкою жили погано, відповідачка декілька разів від нього втікала, особисто він її забирати їздив автомобілем. Неодноразово бив відповідачку, це він також знає зі слів відповідачки.

Неповнолітні діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в присутності психолога, були допитані у судовому засіданні, жодного бажання спілкування з біологічною матір`ю не виявили, мати з ними не займається, не піклується, не приймає участі в її житті, вони її не пам`ятають. Висловили бажання жити з позивачем та бабусею.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави - учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Таким чином, наведені норми права дають підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07.12.2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27.11.1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07.08.1996 року, § 78).

Також ЄСПЛ в рішенні у справі «Хант проти України» вказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт заперечення відповідачем проти позбавлення його батьківських прав може свідчити про його інтерес до дитини.

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України).

У справі «Мамчур проти України» від 16.07.2015 року (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, свої Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини до розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327 цс 18).

Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч. 4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження з дитиною полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники повинні мати систематичний та постійних характер.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , в тому числі, і стосовно її сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданим 06.05.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Красилівського районного управління юстиції Хмельницької області, батьками ОСОБА_6 є ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а отже позивач не є батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а. с. 4).

Доказів, протилежного позивач суду не надав, як і не надав будь-яких документів, які б підтверджували, що він ( ОСОБА_5 ) є особою, яка має право звернутися з позовом до суду про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно дитини ОСОБА_6 .

Враховуючи те, що позивач не є батьком, опікуном або піклувальником дитини відповідача, народженої нею від іншого шлюбу - ОСОБА_6 , він, відповідно до законодавства, не наділений правом на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача стосовно дитини ОСОБА_6 , у зв`язку з чим позовна вимога ОСОБА_5 в частині позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно її сина ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Заслучненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області № 71-09/2022 від 25.10.2022 року затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 21-23).

У судовому засіданні відповідач підтримала позбавлення її батьківських прав стосовно дітей, зазначавши, що діти вже дорослі, вони її майже не знають, а тому їм так буде краще.

Отже, факт визнання відповідачкою позову про позбавлення її батьківських прав свідчить про відсутність у неї інтересу до її дітей та небажання їхнього спільного спілкування, прийняття участі в їх вихованні та інш.

Згідно з правовими висновками викладеними у постановах Верховного Суду: від 10.11.2021 року у справі № 309/556/17 (провадження № 61-14124 св 21), від 23.05.2022 року у справі № 752/26176/18 (провадження № 61-16697 св 21), від 02.08.2022 року у справі № 743/269/21 (провадження № 61-18133св21), від 25.11.2022 року у справі № 308/9081/21 (провадження № 61-8290 св 22), розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Савіни проти України» (Saviny v. Ukraine) від 18 грудня 2008 року, заява № 39948/06). Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

В ході судового розгляду судом виявлено з боку відповідача ОСОБА_2 ознаки байдужості до долі її дітей, вона не приділяла і не приділяє їм уваги, не цікавилася та не цікавиться протягом останніх 7 років їх долею, тобто не приймає участі в їх житті. Діти не знають своєї матері.

Таким чином, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, зокрема байдуже ставлення відповідача до своїх дітей, суд приходить до висновку щодо необхідності позбавити відповідача батьківських прав, відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до з ст. 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою, аліментних зобов`язань перед іншими особами не має, а тому суд вважає, що вона, відповідно до ст. 180 СК України, зобов`язана брати участь в утриманні дітей.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини, керуючись принципами законності, справедливості та розумності, доходить висновку, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають задоволенню та з відповідача на утримання двох дітей слід стягувати аліменти у розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду, і до досягнення дітьми повноліття.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 264-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки і піклування Заслучненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про позбавлення батьківських прав - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду - 29.09.2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь ОСОБА_5 в розмірі 992 гривні 40 копійок.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи (сторони):

Позивач - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Заслучненської сільської Хмельницького району Хмельницької області, місцезнаходження: 31050, Хмельницька область, Хмельницький район, с. Заслучне, площа І.О. Масловського, буд. 2-а.

Повний текст рішення складений 09 травня 2024 року.

Суддя: В.О. Шовкун