УХВАЛА

08 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 234/800/22

провадження № 61-4961ск24

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Петрова Є. В. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 15 листопада 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2024 року ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 15 листопада 2023 року скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

24 березня 2024 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2024 року у вказаній вище справі.

Ухвалою Верховного Суду від 26 березня 2024 року у складі колегії суддів Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В., відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2024 року у вказаній справі (провадження № 61-4228ск24).

05 квітня 2024 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2024 року у вказаній вище справі (провадження № 61-4961ск24).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 квітня 2024 року справу призначено судді-доповідачеві Грушицькому А. І., судді, які входять до складу колегії: Литвиненко І. В., Петров Є. В.

06 квітня 2024 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подав до Верховного Суду заяву про відвід суддів Верховного Суду Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Петрова Є. В.

У заяві ОСОБА_1 висловлює сумніви щодо об`єктивності суддів Верховного Суду Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Петрова Є. В., зокрема, на його думку, судді не можуть брати участі у розгляді цієї справи, оскільки вважає, що колегія суддів дійшла передчасного висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, не досліджуючи та не надаючи оцінку підставам касаційного оскарження.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 ЦПК України, згідно з якою суддя підлягає відводу (самовідводу), зокрема, за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно із частиною третьою статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Частиною восьмою статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Відповідно до частини одинадцятої статті 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52,від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що доводи заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Петрова Є. В. по своїй суті зводяться до незгоди заявника із постановленим судовим рішенням (касаційне провадження № 61-4228ск24), що відповідно до статті 36 ЦПК України не є підставою для відводу судді.

Отже, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про відвід суддів Верховного Суду Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Петрова Є. В., тому відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Петрова Є. В. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2024 року визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід суддів Верховного Суду Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Петрова Є. В. передати для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров