Справа № 404/9794/23
Номер провадження 2/404/2433/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

05 серпня 2024 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді - Варакіної Н.Б.

участю секретаря Щербини А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» (, вул. Авіаконструктора І. Сікорського, 8, м. Київ, 04112) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство «ОТП Банк» (, вул. Жилянська, 43, м. Київ, 01033) про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року представник позивача звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором № від 10.01.2022 року в розмірі 45823,70 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.01.2022 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , укладено Договір № щодо кредитування.

Відповідно до умов Договору відповідачу було надано кредит у розмірі 45820,00 грн. на споживчі потреби, строк повернення до 10.01.2024 року.

16.12.2022 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу № 16/12/22 про відступлення права вимоги за Кредитними договорами. Право вимоги до відповідача передано згідно реєстру боржників № 1.

Згідно з реєстром прав вимоги до Договору факторингу № 16/12/22 від 16.12.2022 року, сума заборгованості відповідача станом на дату відступлення прав вимоги становить 45823,70 грн., що складається з: заборгованості по тілу кредиту 45819,43 грн. та заборгованості за відсотками 4,27 грн.

Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та має заборгованість, представник позивача звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача заборгованості.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 29.11.2023 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, надіслала до суду заяву, якою просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, причини неявки суду невідомі, правом подачі відзиву не скористався.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, із наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.01.2022 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , укладено Договір № щодо кредитування, відповідно до умов якого позичальник надав відповідачу грошові кошти у розмірі 45820,00 грн., з встановленим строком повернення до 10.01.2024 року.

16.12.2022 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу № 16/12/22 про відступлення права вимоги за Кредитними договорами. Право вимоги до відповідача передано згідно реєстру боржників № 1.

Як вбачається з витягу з Додатку до Договору факторингу № 16/12/22 від 16.12.2022 року, позивач отримав право вимоги до відповідача щодо стягнення з останнього заборгованості за Кредитним договором у розмірі 45823,70 грн.

Позивачем направлялась відповідачу досудова вимога від 28.06.2023 року про погашення заборгованості за кредитним договором.

Згідно зі ст. 509 Цивільного Кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, а згідно до ст. 530 ЦК України - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Виконання зобов`язання в належний термін - це один з елементів належного виконання зобов`язання.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), правонаступництва , виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем), виконання обов`язку боржника третьою особою, а також в інших випадках, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач своєчасно не виконував свої зобов`язання за Кредитним договором, що відображено у відповідному розрахунку заборгованості, а позивач за Договором факторингу набув права вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором.

Таким чином, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за Кредитним договором у загальному розмірі 45823,70 грн., яка складається з 45819,43 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 4,27 грн. - заборгованості за відсотками.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано, інших розрахунків суду не надано.

Таким чином, суд доходить до висновку, що відповідач порушив умови Кредитного договору, право вимоги за яким у подальшому перейшло до позивача, а тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 45823,70 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Крім цього, при зверненні до суду з позовною заявою, представник позивача також просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 7500,00 гривень на підставі: Договору № 42649746 про надання правової допомоги від 22.09.2023 року, додаткової угоди № 38 до Договору № 42649746 про надання правової допомоги від 22.09.2023 року від 23.10.2023 року, акта про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 22.09.2023 року, ордеру серії АА № 0015416 від 24.10.2023 року.

Відповідно до ч. 2, 3 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, суд враховує, що у разі недотримання вимог частини ч.4 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Однак, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

У той же час, відповідач під час розгляду справи не зазначив про неспівмірність витрат позивача на правову допомогу, клопотання про їх зменшення відповідачем, який не з`явився в судове засідання, не заявлялося.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що судові витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу у сумі 7500,00 гривень, які підтверджені Договором № 42649746 про надання правової допомоги від 22.09.2023 року, додатковою угодою № 38 до Договору № 42649746 про надання правової допомоги від 22.09.2023 року від 23.10.2023 року, актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 22.09.2023 року, ордером серії АА № 0015416 від 24.10.2023 року, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ТОВ «Діджи Фінанс» (, вул. Авіаконструктора І. Сікорського, 8, м. Київ, 04112) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство «ОТП Банк» (, вул. Жилянська, 43, м. Київ, 01033) про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «Діджи Фінанс» (, вул. Авіаконструктора І. Сікорського, 8, м. Київ, 04112) заборгованість за Кредитним договором № від 10.01.2022 року в розмірі 45823,70 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «Діджи Фінанс» (, вул. Авіаконструктора І. Сікорського, 8, м. Київ, 04112) 2684,00 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «Діджи Фінанс» 7500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення складено 05.08.2024.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда