КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,

секретар Ткаченко В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Сікорської Ірини Станіславівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Подільського районного суду м. Києва від 14 серпня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 , від імені якого діє законний представник ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики,-

в с т а н о в и в:

В грудні 2023 року ОСОБА_2 , від імені якого діє ОСОБА_3 як законний представник, та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики. Зазначили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є спадкоємцями ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до розписки від 02 жовтня 2020 року ОСОБА_1 взяла в борг у ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 93 500,00 грн., що еквівалентно 3 300,00 доларів США та зобов`язалась повернути грошові кошти у строк до 31 грудня 2021 року. Відповідно до розписки від 22 жовтня 2020 року ОСОБА_7 взяла в борг у ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 132 887,00 грн., що еквівалентно 4 700,00 доларів США та зобов`язалась повернути грошові кошти у строк до 31 грудня 2021 року.13 листопада 2023 року ОСОБА_1 була направлена вимога про повернення коштів в розмірі 8 000,00 доларів США, що еквівалентно на дату направлення вимоги 298 400,00 грн. протягом 5 днів з моменту отримання письмової вимоги. Вимога була залишена без задоволення. ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5 , кошти за борговими розписками були взяті ОСОБА_1 в інтересах сім`ї для придбання квартири за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 просили стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 загальну суму основного боргу в розмірі 8000,00 доларів США, що на дату направлення вимоги еквівалентно 298 400,00 грн., три проценти річних в сумі 13 006,40 грн., та інфляційні втрати в розмірі 68 821,65 грн.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 14 серпня 2024 року позов ОСОБА_2 , від імені якого діє законний представник ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 380 228,05 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 3 802,00 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_4 . Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, що одержані ОСОБА_1 за договором позики кошти в розмірі 8000 доларів США були використані в інтересах сім`ї. У суду були відсутні підстави для покладення солідарного обов`язку повернути позику на ОСОБА_5 і ОСОБА_1 . Вирішуючи спір, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 частково повернула ОСОБА_6 позику в сумі 2000 доларів США, на підтвердження чого було надано відповідну розписку. Суд безпідставно стягнув три проценти річних та інфляційну складову, не врахувавши положення п. 18 Перехідних положень ЦК України.

Представник ОСОБА_2 , ОСОБА_4 подав відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 . Просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В апеляційній інстанції представник позивачів ОСОБА_8 і ОСОБА_4 підтримав відзив на апеляційну скаргу, просить залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутності.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до розписки від 02 жовтня 2020 року ОСОБА_1 взяла в борг у ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 93 500,00 грн., що еквівалентно 3 300,00 доларів США, та зобов`язалась повернути грошові кошти у строк до 31 грудня 2021 року.

Відповідно до розписки від 22 жовтня 2020 року ОСОБА_1 взяла в борг у ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 132 887,00 грн., що еквівалентно 4 700,00 доларів США, та зобов`язалась повернути грошові кошти у строк до 31 грудня 2021 року (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер.

Відповідно до довідки щодо кола спадкоємців по спадковій справі вих. №74/02-14 від 09 травня 2023 року, виданої Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Савельєвим А.Ю., спадкоємцями за законом померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , є його батько - ОСОБА_4 та малолітній ОСОБА_2 (а.с. 10).

13 листопада 2023 року ОСОБА_3 , яка є законним представника ОСОБА_2 , направила ОСОБА_1 вимогу про повернення коштів в розмірі 8 000,00 доларів США, що еквівалентно на дату направлення вимоги 298 400,00 грн. протягом 5 днів з моменту отримання письмової вимоги. Вказана вимога була залишена без задоволення (а.с. 14).

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 порушили питання про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на їх користь загальної суми основного боргу в розмірі 8000,00 доларів США, що на дату направлення вимоги еквівалентно 298 400,00 грн., три проценти річних в сумі 13 006,40 грн., та інфляційні втрати в розмірі 68 821,65 грн.

З`ясувавши обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , від імені якого діє законний представник ОСОБА_3 , і ОСОБА_4 . Колегія суддів не може погодитися з рішенням суду першої інстанції у повному обсязі.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер, є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

В обґрунтування заявлених вимог позивачі надали копії розписок ОСОБА_1 від 02 жовтня 2020 року та від 22 жовтня 2020 року, відповідно до яких остання взяла у ОСОБА_6 в борг грошові кошти в сумі 93 500,00 грн., що еквівалентно 3 300,00 доларів США, та 132 887,00 грн., що еквівалентно 4 700,00 доларів США, а вцілому 8000,00 доларів США. Зобов`язалась повернути борг у строк до 31 грудня 2021 року. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_5 не надали суду першої інстанції доказів виконання зобов`язань за договорами позики у повному обсязі. А тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення із відповідачів заборгованості.

Колегія суддів відхиляє посилання представника ОСОБА_1 на безпідставність стягнення боргу з обох відповідачів - з ОСОБА_1 і ОСОБА_5 .

Представник ОСОБА_1 зазначав, що матеріали справи не містять доказів, що кошти в розмірі 8000 доларів США, одержані за договорами позики ОСОБА_1 були використані в інтересах сім`ї. Разом з тим в ході розгляду справи судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_5 на час укладення договорів позики перебували у шлюбі, взяті у борг кошти були використані для спільного блага відповідачів ОСОБА_1 і ОСОБА_5 придбання квартири за адресою АДРЕСА_1 , з подальшим оформленням права власності на ОСОБА_5 .

Відповідачі не надали суду доказів на спростування вказаних обставин, а також на підтвердження того, що кошти за вказаними розписками були використані в інших цілях.

Колегія суддів також враховує, що відповідач ОСОБА_5 не оскаржив рішення суду першої інстанції у частині стягнення солідарного заборгованості за вказаними договорами позики.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися із визначеним судом розміром заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачів.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 надала копію розписки про повернення грошових коштів, у якій зазначено про отримання ОСОБА_6 коштів в розмірі 2000,00 доларів США в рахунок погашення договору позики від 02 жовтня 2020 року (а.с. 48).

Представник позивачів вважав за необхідне зобов`язати відповідачів надати оригінал розписки ОСОБА_6 , але не заявляв про призначення в справі відповідної почеркознавчої експертизи. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, копія вказаної розписки ОСОБА_6 , була посвідчена адвокатом ОСОБА_1 - Сікорською І.С.

Суд першої інстанції мав врахувати часткове повернення позивачам коштів за вказаною розпискою в розмірі 2000,00 доларів США, яке доведено письмовим доказом.

Судом першої інстанції задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 трьох процентів річних в сумі 13 006,40 грн. та інфляційних втрат в розмірі 68 821,65 грн., які згідно наведеного у позовній заяві розрахунку були нараховані за період з 01 січня 2022 року і по 30 листопада 2023 року.

Суд не врахував, що відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Крім того, суд першої інстанції не надав оцінки тому, що індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Відповідно, норми частини другої статті 625 ЦК щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Такі висновки були викладені у постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 130/2604/18.

За умовами договорів позики від 02 жовтня 2020 року та від 22 жовтня 2020 року, зобов`язання щодо повернення суми боргу було визначене в еквіваленті до іноземної грошової одиниці - долара США. А тому у позивачів були відсутні підстави для стягнення із ОСОБА_1 і ОСОБА_5 інфляційної складової за весь період нарахування та трьох процентів річних, нарахованих, починаючи з 24 лютого 2022 року.

Враховуючи викладене, окрім суми залишку заборгованості в розмірі 6000,00 доларів США, позивачі мали права на нарахування та стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_5 лише суми трьох процентів річних за період з 01 січня 2022 року по 23 лютого 2024 року, що за розрахунком апеляційного суду, становить 26,62 доларів США. Всього з ОСОБА_1 і ОСОБА_5 на користь позивачів підлягала стягненню заборгованість за договорами позики в розмірі 6000,00 доларів США та три проценти річних в розмірі 26,62 доларів США, а всього 6026,62 доларів США - в рівних частках - по 3013,31 доларів США на користь кожного з позивачів.

Відповідно, рішення Подільського районного суду м. Києва від 14 серпня 2024 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2 , від імені якого діє законний представник ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Згідно з ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог (60%) на користь позивачів з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 підлягає стягненню 2281,37 грн. (3802,28 грн. х 60%) судового збору у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції - по 570,34 грн. судового збору з ОСОБА_1 на користь кожного із позивачів окремо, та по 570,34 грн. судового збору з ОСОБА_5 на користь кожного із позивачів окремо.

Пропорційно до частини вимог, у задоволенні якої було відмовлено (40%), ОСОБА_1 підлягає відшкодуванню 2281,37 грн. (5704,42 грн. х 40%) судового збору у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції - по 1140,68 грн. з кожного із позивачів.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Сікорської Ірини Станіславівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 14 серпня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 , від імені якого діє законний представник ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 , від імені якого діє законний представник ОСОБА_3 , заборгованість за договорами позики в розмірі 3000,00 доларів США та три проценти річних в розмірі 13,31 доларів США, а всього 3013,31 доларів США.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договорами позики в розмірі 3000,00 доларів США та три проценти річних в розмірі 13,31 доларів США, а всього 3013,31 доларів США.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 , від імені якого діє законний представник ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , від імені якого діє законний представник ОСОБА_3 , 570,34 грн. судового збору у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 570,34 грн. судового збору у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 , від імені якого діє законний представник ОСОБА_3 , 570,34 грн. судового збору у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 570,34 грн. судового збору у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_3 як законного представника ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 1140,68 грн. судового збору у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 1140,68 грн. судового збору у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 грудня 2024 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Кафідова О.В.

Оніщук М.І.