Номер провадження: 22-ц/813/928/24
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О.А.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Стахової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Долгової В.І.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 Мохамад, ТОВ «Грані»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мажеру Інна Олександрівна

на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 29 червня 2022 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Грані» про визнання договору купівлі-продажу майнових прав недійсним, третя особа Управління капітального будівництва Одеської міської ради,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Грані», про визнання договору купівлі-продажу майнових прав недійсним, третя особа Управління капітального будівництва Одеської міської ради, в якому просила:

1)визнати недійсними додаткову угоду до договору купівлі-продажу майнових прав №74/М16/08 від 08 вересня 2009 року, укладену між ТОВ «Грані» та ОСОБА_3 ,

2)угоду до Договору купівлі-продажу майнових прав №74/М16/08 від 09 вересня 2009 року, укладену між ТОВ «Грані» та ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ,

3)договір купівлі-продажу майнових прав №86/М16/09 від 09 вересня 2009 року, укладений між ТОВ «Грані» та ОСОБА_2 ,

4)додаткову угоду до договору купівлі-продажу майнових прав №86/М16/09 від 09 вересня 2009 року від 27 липня 2011 року, укладену ТОВ «Грані» та ОСОБА_2 .

В обґрунтування зазначала, що 06 грудня 2016 року між нею та ТОВ «Грані» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №86н/М16/16, відповідно до якого нею придбане безумовне майнове право на житлове приміщення загальною площею 60,2 метрів квадратних, будівельний № квартири АДРЕСА_1 .

Також, ОСОБА_1 вказала, що 21 березня 2017 року нею зареєстровано право власності на підставі зазначеного договору купівлі-продажу майнових прав.

Позивачем в заяві зазначено, що її право власності оспорюється, посилаючись на те, що 13 листопада 2017 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання за ним майнових прав на житлове приміщення загальною площею 60,2 метрів квадратних, будівельний № квартири АДРЕСА_1 .

У зв`язку з цим, позивач просила позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29 червня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Грані» про визнання договору купівлі-продажу майнових прав недійсним, третя особа Управління капітального будівництва Одеської міської ради відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мажеру Інна Олександрівна подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29 червня 2022 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , TOB «Грані», за участю третьої особи Управління капітального будівництва Одеської міської ради про визнання договорів купівлі-продажу майнових прав недійсними. Визнати недійсними наступні правочини, які порушують права позивача:

- додаткову угоду до договору купівлі-продажу майнових прав №74/М16/08 від 08 вересня 2009 року, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Грані» та ОСОБА_3 , угоду до Договору купівлі-продажу майнових прав N° 74/М16/08 від 09 вересня 2009 року, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Грані» та ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ;

- договір купівлі-продажу майнових прав №86/М 16/09 від 09 вересня 2009 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Грані» та ОСОБА_2 , додаткову угоду до договору купівлі-продажу майнових прав №86/ М16/09 від 09 вересня 2009 року від 27 липня 2011 року, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Грані» та ОСОБА_2 .

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мажеру Інна Олександрівна мотивована тим, що суд допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, відмовився від дослідження доказів, розглянув позов без її присутності. Також в скарзі зазначено, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що у справі справу №521/19092/17 взагалі не досліджувалась обставина, що є підставою для визнання договорів купівлі-продажу майнових прав недійсними у справі № 521/21062/18, а саме відсутність у ТОВ «Грані» права продавати майнові права на вказані житлові та нежитлові приміщення у об`єкті будівництва за адресою АДРЕСА_2 . без попередньої на те згоди замовника - Управління капітального будівництва Одеської міської ради.

Рух справи

22.09.2022 року до Одеського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 29 червня 2022 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2022 року у вказаній справі визначено склад колегії суддів: Цюра Т.В. - головуючий суддя, судді: Сегеда С.М., Комлева О.С.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 07.11.2022 року відкрив апеляційне провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23.12.2022 року справу призначено до розгляду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2023 року у вказаній справі визначено склад колегії суддів: Цюра Т.В. - головуючий суддя, судді: Комлева О.С., Сєвєрова Є.С.

Рішенням № 763/0/15-23 від 01 серпня 2023 року Вища рада правосуддя звільнила ОСОБА_5 з посади судді Одеського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку

Відповідно до протоколів повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2023 року та 01.11.2023 року у вказаній справі визначено склад колегії суддів: Карташов О.Ю. - головуючий суддя, судді: Коновалова В.А., Стахова Н.В.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У судовому засіданні в режимі відеоконференції, адвокат Савіцький Г.Л. представник ОСОБА_2 , надав пояснення, в яких зазначив, що суд першої інстанції правомірно вирішив цей спір, правильно застосувавши норми матеріального й процесуального права.

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , представник TOB «Грані» у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому, в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

28 серпня 2008 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Грані» укладено договір купівлі-продажу майнових прав №7/МП16/08, відповідно до умов якого, останній зобов`язувався передати ОСОБА_3 об`єкт купівлі-продажу у вигляді новозбудованого майна - місця для паркування легкового транспорту, будівельний №43, розташоване в підземному в паркінгу 16-ти поверхової житлової будівлі з підземним паркінгом у АДРЕСА_3 , а ОСОБА_3 зобов`язувався прийняти об`єкт купівлі-продажу і здійснити оплату на умовах даного Договору.

08 вересня 2009 року між ТОВ «Грані» та ОСОБА_3 укладено угоду до договору купівлі-продажу майнових прав №7/МП16/08 від 28 серпня 2008 року, згідно умов якого сторони дійшли згоди про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав №7/МП16/08 від 28 серпня 2008 року. Пунктом другим вказаної угоди встановлено, що «оплата у розмірі 62617,00 грн. сплачена Продавцю Покупцем згідно з умовами Договору купівлі-продажу майнових прав №7/МП16/08 від 28 серпня 2008 року зараховується як сплата внеску Продавцю Покупцем згідно Договору купівлі-продажу майнових прав №7/МП16/08 від 28 серпня 2009 року.

28 серпня 2008 року між ТОВ «Грані» та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу майнових прав №74/М16/08, згідно умов якого ТОВ «Грані» зобов`язувалося передати ОСОБА_3 об`єкт купівлі-продажу у вигляді новозбудованого майна, а саме - житлове приміщення загальною площею 102,30 кв.м., будівельний № квартири АДРЕСА_4 , в межах АДРЕСА_3 зобов`язувався прийняти об`єкт купівлі- продажу й здійснити оплату на умовах даного Договору.

8 вересня 2009 року між ТОВ «Грані» та ОСОБА_3 укладено Додаткову угоду №1 до Договору купівлі- продажу майнових прав №74/М16/08 від 28 серпня 2008 року, відповідно до умов якої п.п. 1.4.2 Договору було викладено у новій редакції, а саме: п.п. 1.4.2 Договору «Новозбудоване майно - житлове приміщення загальною площею 54,12 кв.м., будівельний № квартири АДРЕСА_5 , розташоване на 13 поверсі Об`єкту будівництва»; п.4.1. Договору «Розмір оплати Покупця становить 369703,00 грн.».

09 вересня 2009 року між ТОВ «Грані», ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 укладено тристоронню угоду до договору купівлі-продажу майнових прав №74/М16/08 від 28 серпня 2008 року, у пункті 1 якої зазначено, що «сума у розмірі 369 703,00 грн. (з урахуванням ПДВ), яка була сплачена ОСОБА_3 на рахунок ТОВ «Грані», відповідно до умов Договору купівлі-продажу майнових прав №74/М16/08 від 28 серпня 2008 року зараховується як сплата внеску ОСОБА_2 на рахунок ТОВ «Грані» відповідно до Договору купівлі-продажу майнових прав №86/М 16/09 від 09 вересня 2009 року»; у пункті 2 Угоди до Договору купівлі-продажу майнових прав №74/М16/08 від 28 серпня 2008 року зазначено, що «У зв`язку з укладанням Договору купівлі-продажу майнових прав №86/М16/09 від 9 вересня 2009 року зобов`язання ТОВ «Грані», та ОСОБА_3 за Договором купівлі-продажу майнових прав №74/М 16/08 від 28 серпня 2008 року, які не були виконані станом на дату укладання цієї Угоди виконанню не підлягають».

09 вересня 2009 року між ТОВ «Грані» та ОСОБА_2 укладено Договір купівлі-продажу майнових прав №86/М16/09, відповідно до умов якого ТОВ «Грані» зобов`язувалося передати ОСОБА_2 об`єкт купівлі-продажу у вигляді новозбудованого майна, а саме житлового приміщення загальною площею 54,12 кв.м., будівельний № квартири АДРЕСА_1 та підсобне приміщення площею 2,35 кв.м., будівельний № підсобного приміщення 1305 розташоване на 13 поверсі, а ОСОБА_2 зобов`язувався прийняти об`єкт купівлі-продажу й здійснити оплату на умовах даного Договору.

27 липня 2011 року між ТОВ «Грані» та ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду до договору купівлі-продажу майнових прав №86/М 16/09 від 09 вересня 2009 року, згідно пункту 1 якої в пункт 1.4. абз. 3 Договору були внесені зміни та викладений в наступній редакції: «Новозбудоване майно - житлове приміщення загальною площею 60,2 метрів квадратних, будівельний № квартири АДРЕСА_6 .

Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №584/01-06 від 07 грудня 2016 року, об`єкту нерухомого майна 16-ти поверховому житловому будинку з вбудовано-прибудованими торговими приміщеннями і підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_2 .

06 грудня 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Грані» укладено договір купівлі-продажу майнових прав №86н/М16/16 з додатком №1 до договору купівлі-продажу майнових прав №86н/М16/16, за умовами якого ТОВ «Грані» зобов`язувалося передати ОСОБА_1 об`єкт купівлі-продажу у вигляді новозбудованого майна, а саме: житлове приміщення загальною площею 60,2 кв. м, будівельний номер квартири АДРЕСА_1 , у межах АДРЕСА_3 , а ОСОБА_1 зобов`язалася прийняти об`єкт купівлі- продажу та здійснити оплату на умовах договору в розмірі 414183,00 гривень.

Відповідно до рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 06 листопада 2018 року у справі №521/19092/17 визнано недійсними договір купівлі-продажу майнових прав №86н/М16/16 від 06 грудня 2016 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАНІ» та ОСОБА_1 , акт приймання-передачі квартири № б/н від 07 грудня 2016 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАНІ» та ОСОБА_1 , скасувано рішення державного реєстратора Кравцан Марини Миколаївни Юридичного департаменту Одеської міської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 34411920 від 23 березня 2017 року, яке стало підставою для внесення запису про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_7 , визнано за ОСОБА_2 право власності на новозбудоване майно - житлове приміщення загальною площею 60,2 кв.м., будівельний номер квартири АДРЕСА_8 (в межах вулиці Заводської та провулку Союзного). ( АДРЕСА_9 ), визнано за ОСОБА_2 право власності на новозбудоване майно - підсобне приміщення АДРЕСА_10 (в межах вулиці Заводської та провулку Союзного). ( АДРЕСА_9 ), зобов`язано Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради зареєструвати за ОСОБА_2 право власності на новозбудоване майно-на житлове приміщення загальною площею 60,2 кв.м., будівельний номер квартири АДРЕСА_8 1305, що розташоване на 13 поверсі шістнадцятиповерхової житлової будівлі в м. Одеса по вул. Маршала Малиновського, 16 Б (в межах вулиці Заводської та провулку Союзного).

Постановою Одеського апеляційного суду від 27 березня 2019 року у справі №521/19092/17, рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 06 листопада 2018 року залишено без змін.

Відповідно до постанови Верховного суду від 26 січня 2022 року у справі №521/19092/17, рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 06 листопада 2018 року скасовано у частині задоволення позовних вимог про визнання за ОСОБА_2 право власності на новозбудоване майно - підсобне приміщення АДРЕСА_10 у межах АДРЕСА_3 ); визнання недійсним акта приймання-передачі квартири № б/н від 07 грудня 2016 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАНІ» та ОСОБА_1 , скасування рішення державного реєстратора Кравцан Марини Миколаївни Юридичного департаменту Одеської міської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 34411920 від 23 березня 2017 року, яке стало підставою для внесення запису про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_7 ; зобов`язання Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради зареєструвати за ОСОБА_2 право власності на новозбудоване майно - житлове приміщення загальною площею 60,2 кв.м., будівельний номер квартири АДРЕСА_1 в межах АДРЕСА_3 ).

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Колегія суддів вважає, що таким вимогам закону, оскаржене рішення відповідає в повній мірі.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Згідно із статтею 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Відповідно до частини першої статті 178 ЦК України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Отже за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Указаними нормами права визначено порядок оформлення права власності (здійснення державної реєстрації права власності) на об`єкт інвестування після прийняття такого об`єкта до експлуатації.

Майном як особливим об`єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 ЦК України).

Майнові права є неспоживчою річчю та визнаються речовими правами.

Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» дає визначення поняття «майнові права», які можуть оцінюватися, як будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності , у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (стаття 3 Закону).

Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Новостворене нерухоме майно стає об`єктом цивільних правовідносин з моменту завершення будівництва, прийняття до експлуатації або державної реєстрації без урахування того, яким суб`єктом правовідносин здійснено такі дії та на якого суб`єкта цивільних правовідносин або сторону договору зареєстроване новостворене майно.

Захист майнових прав на новостворене майно, прийняте до експлуатації та оформлене (зареєстроване) на іншу особу, у разі невизнання цією особою прав позивача на спірне майно здійснюється в порядку визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Така дія повинна бути правомірною, а її неправомірність є підставою для визнання правочину недійсним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких необхідно для чинності правочину, а саме зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Тобто правочин є недійсним, якщо він укладений із порушенням вимог закону.

Отже ст. 215 ЦК України встановлює загальне правило про те, що правочин є недійсним у зв`язку з недодержанням у момент його вчинення стороною (сторонами) загальних вимог, які необхідні для чинності правочину, передбачених ст. 203 ЦК України.

09 вересня 2009 року між ОСОБА_2 , ТОВ «Грані» та ОСОБА_3 укладено тристоронню угоду до договору купівлі-продажу майнових прав від 28 серпня 2008 року № 74/М16/08, згідно з пунктом 1 якої сторони зазначили, що сума 369 703,00 грн (з урахуванням ПДВ), що сплачена ОСОБА_3 на рахунок ТОВ «Грані», відповідно до умов договору купівлі-продажу майнових прав від 28 серпня 2008 року № 74/М16/08, зараховується як сплата внеску ОСОБА_2 на рахунок ТОВ «Грані» відповідно до умов зазначеного договору. У пункті 2 вказаної угоди сторони зазначили, що у зв`язку з укладанням договору купівлі-продажу майнових прав від 09 вересня 2009 року № 86/М16/09 зобов`язання ТОВ «Грані» та ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу майнових прав від 28 серпня 2008 року № 74/М16/08 не підлягають виконанню.

Тобто, сторони домовилися, що грошові кошти у розмірі 369 703,00 грн, які були внесені ОСОБА_3 на рахунок ТОВ «Грані» відповідно до умов договору купівлі-продажу майнових прав № 74/М16/08 від 28 серпня 2008 року зараховуються як сплата внеску ОСОБА_2 на рахунок ТОВ «Грані» відповідно до договору купівлі-продажу майнових прав від 09 вересня 2009 року № 86/М16/09.

09 вересня 2009 року між ТОВ «Грані» та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу майнових прав № 86/М16/09, за умовами якого ТОВ «Грані» зобов`язалося передати ОСОБА_2 об`єкт купівлі-продажу у вигляді новозбудованого майна житлового приміщення загальною площею 54,12 кв. м, будівельний номер квартири АДРЕСА_11 , у межах АДРЕСА_3 , а ОСОБА_2 зобов`язався прийняти об`єкт купівлі-продажу і здійснити оплату на умовах вказаного договору.

Відповідно до пункту 1.4 договору купівлі-продажу майнових прав № 86/М16/09 від 09 вересня 2009 року терміни, що вживаються у зазначеному договорі мають таке значення:

- об`єкт купівлі-продажу безумовне майнове право на новозбудоване майно (після здачі об`єкта будівництва в експлуатацію);

- новозбудоване майно житлове приміщення загальною площею 60,2 кв. м, будівельний номер квартири АДРЕСА_5 , розташоване на 13 поверсі об`єкта будівництва та підсобне приміщення площею 2,35 кв. м, будівельний номер підсобного приміщення 1305, розташоване на 13 поверсі. Право власності покупця на новозбудоване майно виникає в порядку, визначеному цивільним законодавством України.

Згідно з пунктом 5.1. договору купівлі-продажу майнових прав № 86/М16/09

від 09 вересня 2009 року, після внесення 100% внесків і по закінченні 45 робочих днів з дати підписання акта введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта нерухомого майна, продавець зобов`язується передати покупцеві об`єкт купівлі-продажу за актом приймання-передачі. Технічний паспорт на новозбудоване майно, а також документ про право власності на нього покупець самостійно і за свій рахунок оформляє після отримання акта приймання-передачі об`єкта купівлі-продажу.

27 липня 2011 року між ТОВ «Грані» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду до договору купівлі-продажу майнових прав від 09 вересня 2009 року № 86/М16/09, згідно з пунктом 1 якої сторони дійшли згоди викласти у новій редакції абзац 3 пункту 1.4 договору, визначивши об`єктом купівлі-продажу новозбудоване майно житлове приміщення загальною площею 60,2 кв. м, будівельний номер квартири АДРЕСА_12 , розташоване на 13 поверсі об`єкта будівництва.

Пунктом 2 додаткової угоди до договору купівлі-продажу майнових прав № 86/М16/09 від 09 вересня 2009 року, сторони визначили плановий строк закінчення будівництва об`єкта нерухомого майна та введення його експлуатацію: 3 квартал 2011 року.

Згідно з пунктом 3 додаткової угоди до договору купівлі-продажу майнових прав від 09 вересня 2009 року № 86/М16/09, сторони погодили збільшення розміру оплати ОСОБА_2 за договором до 414 183,00 грн (з урахуванням ПДВ).

Відповідно до пункту 4 додаткової угоди до договору купівлі-продажу майнових прав від 09 вересня 2009 року № 86/М16/09, сторони дійшли згоди про внесення змін до пункту 4.4. договору зазначивши, що «оплата вартості об`єкта купівлі-продажу за договором здійснюється ОСОБА_2 шляхом перерахування коштів на поточний рахунок ТОВ «Грані» згідно з графіком сплати внесків; сума платежу у розмірі 377 703,00 грн сплачена; сума платежу в розмірі 36 480,00 грн має бути сплачена до 27 липня 2011 року.

Таким чином, за умовами додаткової угоди до договору купівлі-продажу майнових прав від 09 вересня 2009 року № 86/М16/09, покупець повинен був доплатити ТОВ «Грані» грошові кошти у розмірі 36 480,00 грн.

Згідно з пунктом 4.3. договору купівлі-продажу майнових прав від 09 вересня 2009 року № 86/М16/09, оплата вартості об`єкта купівлі-продажу здійснюється покупцем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця.

Після прийняття будинку в експлуатацію у ОСОБА_2 виникло право власності на спірну квартиру, а саме на новозбудоване майно - житлове приміщення загальною площею 60,2 кв.м., будівельний номер квартири АДРЕСА_8 (в межах вулиці Заводської та провулку Союзного). ( АДРЕСА_9 ), оскільки повністю сплатив кошти на виконання умов договору купівлі-продажу майнових прав від 09 вересня 2009 року № 86/М16/09,

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Предметом розгляду даної справи та іншої справи №521/19092/17 фактично є майнові права на нерухоме майно: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

У постанові Верховного суду від 26 січня 2022 року у справі №521/19092/17 зазначено, що перевіряючи обґрунтованість вимог ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав від 06 грудня 2016 року, укладеного між ТОВ «Грані» та ОСОБА_1 , суди дійшли правильного висновку, що ОСОБА_2 уклав договір купівлі - продажу майнових прав з ТОВ «Грані» 09 вересня 2009 року та повністю виконав його умови щодо оплати вартості об`єкта інвестування, а тому укладений ТОВ «Грані» договір купівлі-продажу майнових прав з ОСОБА_1 від 06 грудня 2016 року на той самий об`єкт інвестування, порушує права позивача на отримання у власність об`єкта інвестування.

Право власності на новозбудоване майно - житлове приміщення загальною площею 60,2 кв.м., будівельний номер квартири АДРЕСА_8 (в межах АДРЕСА_3 ) визнано за ОСОБА_2 .

Таким чином суд першої інстанції прийшов вірного висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування . Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ч. 1 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

При цьому, апеляційнийсуд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосудд, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мажеру Інна Олександрівна, залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 29 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

Н.В. Стахова