Справа № 172/1626/24
Провадження 2/172/711/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20.12.2024 Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Битяка І.Г., за участі секретаря судового засідання Голубенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Васильківська селищна рада Синельниківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька, -
До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки ОСОБА_4 вказує, що від шлюбу з відповідачем у позивачки народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 27.10.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Позивачка проживає разом з донькою в АДРЕСА_1 , де позивачка й зареєстрована, але будинок є спадковим майном після смерті матері її чоловіка, який не може більше 3 років оформити спадщину, оскільки крім нього, спадкоємцями на цей будинок є інші родичі, які наразі проходять військову службу в лавах ЗСУ. Під час звернення до сектору реєстрації громадян з питанням про реєстрацію дитини за місцем її реєстрації, позивачці було відмовлено у зв`язку з відсутністю згоди батька на реєстрацію місця проживання дитини. Вирішити це питання мирним шляхом неможливо, оскільки відповідач самоусунувся від виконання обов`язків з утримання і виховання доньки. У зв`язку з цим вона бажає провести реєстрацію місця проживання доньки за адресою місця проживання третьої особи, яка є бабусею ОСОБА_6 і яка згодна на це. Просить суд надати дозвіл на реєстрацію місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , без письмової згоди батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Ухвалою від 20.09.2024 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивачки ОСОБА_4 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.
У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи Павліченко С.В. надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника селищної ради, не заперечує проти задоволення позовних вимог.
На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.
Сторони перебували у шлюбі зареєстрованому 24 липня 2009 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 414.
Згідно з рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 27.10.2016 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 розірваний.
Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Місце проживання позивачки, яка є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_8 , 2009 року народження зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав ОСОБА_3 має у власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 29 ЦК України Місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 242 ЦК України батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.
Згідно з частинами 2, 3 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
За вимогами ст. 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.
Пунктами 14-15 Деяких питань декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад, затверджених постановою КМУ від 07.02.2022 року № 265 передбачено, що дитина віком від 14 років самостійно декларує місце свого проживання за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання батьків або інших законних представників чи одного з них без їх згоди. Дитина віком від 14 років самостійно декларує місце свого проживання за адресою іншого житла, ніж задеклароване/зареєстроване місце проживання її батьків або інших законних представників, за згодою батьків або інших законних представників чи одного з них.
Як встановлено, між сторонами мається спір, оскільки відповідач не надає письмової згоди на реєстрацію неповнолітньої дитини за іншим місцем проживання, ніж батько.
Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька.
Враховуючи викладене та керуючись Конвенцією про права дитини, Конституцією України, ст. 29 ЦК України, постановою КМУ «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» від 07.02.2022 року № 265, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 211, 247, 259, 263, 279, 280-281 ЦПК України, -
1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Васильківська селищна рада Синельниківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька задовольнити.
2. Надати дозвіл на реєстрацію місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , без письмової згоди батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя І.Г. Битяк