Провадження № 2-др/643/21/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2024 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Мельникової І.Д.,

за участю секретаря Шалі А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по справі № 643/12749/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», треті особи: Приватний виконавець Виконавчого округу в Дніпропетровській області Нордіо Вадим Вікторович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2024 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №8385 від 27.01.2022, вчинений приватним нотаріусом Бригіда Володимиром Олександровичем щодо стягнення суми у розмірі 53550, 53 грн. на виконання вимог, умов кредитного договору 7348 від 13.10.2012 судові витрати в сумі 1073,60 грн.

Представником позивача 07.03.2024 подано заяву про ухвалення додаткового рішення, згідно якої просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 22100 грн.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що 26.02.2024 ухвалено рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню. 04.03.2024р. ухвалене рішення отримано. В самому судовому рішенні суду не вирішено питання щодо позовної вимоги в частині стягнення судових витрат, пов`язаних з фактичним наданням правничої допомоги, хоча нею подавалися первинні розрахунки. У відповідності до п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України це є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, встанови наступне.

У пункті 3 частини першої статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій - третій статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч.8 ст.141ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В силу ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст.270 цього Кодексу.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що приписи частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати не відбувались.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду представник позивача разом з позовною заявою подала попередній розрахунок витрат на правову допомогу, який становить 57900 грн. Долучено до матеріалів позовної заяви квитанцію про сплату судового збору, будь-яких інших документів, для підтвердження понесених позивачем витрат та таких які очікується ним понести у зв`язку із розглядом справи, суду разом з позовом не надано.

Для відшкодування витрат на професійну правову допомогу учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, якщо до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат (постанова Верховного Суду від 15 вересня 2021 року у справі № 161/7163/20 (провадження № 61-4004св21).

Тобто для відшкодування понесених судових витрат учасник справи повинен подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс чи яких очікує зазнати у зв`язку з розглядом справи, до суду тієї інстанції, в якій такі витрати були чи будуть понесені, а також заявити клопотання про компенсацію судових витрат до закінчення судових дебатів та надати докази щодо розміру понесених витрат у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Згідно з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 161/5317/18 (провадження № 61-3454св22), неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

Вказане підтверджується також позицією Верховного Суду у постанові від 26.07.2023 по справі №160/16902/20, де зазначено, що якщо до завершення розгляду сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, й, відповідно, не надала документів, які ці витрати підтверджують, суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку, що заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу подана з порушенням ч. 8 ст. 141 ЦПК Ураїни, тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.258-265,270,353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви адвоката Сороки О.О., про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу у справі № 643/12749/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», треті особи: Приватний виконавець Виконавчого округу в Дніпропетровській області Нордіо Вадим Вікторович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.Д. Мельникова