Справа № 212/4941/16-ц
У Х В А Л А

25 грудня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого-судді Борис О.Н., за участі секретаря судового засідання Годунової В.Г., в порядку ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області заяву Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про поновлення строку для пред`явлення до виконання судового наказу та видачу дублікату судового наказу у цивільній справі №212/4941/16-ц за заявою Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за послуги з центрального опалення з ОСОБА_1

встановив:

В грудні 2024 року Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулося до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про поновлення строку для пред`явлення до виконання судового наказу та видачу дублікату судового наказу у цивільній справі №212/4941/16-ц за заявою Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за послуги з центрального опалення з ОСОБА_1 , посилаючись на те, що Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено та видано судовий наказ по справі № 212/4941/16-ц від 30 серпня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу по оплаті за централізоване опалення в розмірі 2547, 41 гривень, а також суми судового збору в розмірі по 689,00 гривень. 19.06.2017 року заявник пред`явив на примусове виконання вказаний судовий наказ до Покровського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області. На підставі направленого до відділу державної виконавчої служби запиту щодо стану виконання судового наказу, заявником було отримано лист від 15.03.2023 року від Покровського ВДВС у м. Кривому Розі про те, що державним виконавцем 31.08.2018 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, яку разом з оригіналом виконавчого документу було направлено на адресу стягувача. Так, судовий наказ відсутній у виконавчій службі та у стягувача, у зв`язку із чим КПТМ «Криворіжтепломережа» змушене звернутися до суду з даною заявою.

Представник заявника КПТМ «Криворіжтепломережа» в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника заявника, подану заяву просила задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, будь-яких заяв до суду не надала.

Суд зазначає, що за змістом ч. 3 ст. 433 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб, неявка яких не є перешкодою для вирішення питань судом по вказаною заявою.

Таким чином суд, дослідивши наявні у справі матеріали, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі виданого Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 30 серпня 2016 року судового наказу у цивільній справі № 212/4941/16-ц, 2-н/212/740/16 за заявою Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за послуги з центрального опалення з ОСОБА_1 , з ОСОБА_1 було стягнуто суму боргу по оплаті за централізоване опалення в розмірі 2547,41 гривень, а також суму судового збору в розмірі 689,00 гривень. (а.с. 9)

29.03.2017 року представником КПТМ «Криворіжтепломережа» було отримано судовий наказ для примусового його виконання, що підтверджується заявою, яка міститься в матеріалах справи. (а.с. 14)

19.06.2017 року КПТМ «Криворіжтепломережа» пред`явив на примусове виконання вищевказаний судовий наказ до Покровського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області. (а.с. 18)

Відповідно до копії листа Покровського відділу ДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 15.03.2023 року за №2810-34/18011, 17.07.2017 року на виконання до відділу надійшов виконавчий документ по справі №2-н/212/740/16 виданого 29.03.2017 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу про стягнення боргу в сумі 3236,41 грн з ОСОБА_1 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа». Того ж дня державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено сторонам. 31.08.2018 року виконавче провадження завершено на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та направлено оригінал вищевказаного виконавчого документа на адресу стягувача. Станом на 01.03.2023 р. вищевказаний виконавчий документ повторно на виконання до відділу не надходив, на виконанні не перебуває. (а.с. 19)

Згідно довідки КПТМ «Криворіжтепломережа» від 23.09.2024 року за № 3494/07, при перевірці вхідної кореспонденції КПТМ «Криворіжтепломережа» станом на 18.09.2024, було виявлено, що судовий наказ по справі № 212/4941/16, 2-н/212/740/16 від 30.08.2016 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа», з державної виконавчої служби не надходив, у зв?язку з чим повторно на виконання до виконавчої служби не пред?являвся.

Згідно довідки КПТМ «Криворіжтепломережа» від 17.09.2024 року за № 9008, заборгованість боржника ОСОБА_1 станом на 17.09.2024 року по виконавчому документу №2-н/212/740/16 складає 2547,41 грн, та додатково 689,00 грн заборгованість за судовим збором. (а.с. 21)

У відповідності до приписів ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень чинного ЦПК України у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

В силу ст. 129-1 Конституції України, ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у визначеному законом порядку.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст.431 ЦПК).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (правова позиція ВСУ у справі № 6-608цс15) право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», на ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

З огляду на зазначене, видача дублікату є дією адміністративних органів і суду, яка спрямована на усунення перепон у завершенні судового провадження та на виконання судового рішення про задоволення вимог кредитора.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. Реальне виконання рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковою складовою реалізації особою права на справедливий суд.

Дана позиція узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, котрий зокрема в справах «Шмалько проти України» від 20.07.2004 р. зазначив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю б як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року, який набрав чинності 05.10.2016 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Отже, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

У Рішенні від 25.07.2002р. у справі «Совтрансавто-Холдинг проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 15 січня 2010 року справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), № 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Конституційний Суд України в Рішенні від 27 січня 2010 року №3-рп/2010 у справі №1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням усіх наявних та досліджених доказів у справі, суд вважає, що заява КПТМ «Криворіжтепломережа» про видачу дублікату виконавчого документу підлягає задоволенню.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до норм ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у виконавчому документі зазначаються строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання.

Вимоги статті 433 ЦПК України передбачають поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а саме: у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа по цивільній справі був пропущений з незалежних від стягувача причин.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у закону комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства та громади, та те, що доказів належного виконання рішення суду відповідачем матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому вважає за можливе поновити заявнику цей строк.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 260, 261, 354, 433 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про поновлення строку для пред`явлення до виконання судового наказу та видачу дублікату судового наказу у цивільній справі №212/4941/16-ц за заявою Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за послуги з центрального опалення з ОСОБА_1 - задовольнити.

Видати дублікат судового наказу № 212/4941/16-ц, 2-н/212/740/16 від 30 серпня 2016 року про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» суми боргу по оплаті за централізоване опалення в розмірі - 2547,41 гривень та суми судового збору в розмірі 689,00 гривень.

Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання судового наказу № 212/4941/16-11, 2-н/212/740/16 від 30 серпня 2016 року про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» суми боргу по оплаті за централізоване опалення в розмірі 2547,41 гривень та суми судового збору в розмірі 689,00 гривень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена та підписана 25 грудня 2024 року.

Суддя О. Н. Борис