ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6594/24 Справа № 205/2888/24 Суддя у 1-й інстанції - Терещенко Т.П Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Максюти Ж.І.

суддів: - Космачевської Т.В., Халаджи О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у м.Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 квітня 2024 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до укладеного договору (Заяви) № б/н від 11 липня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, підписавши заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в Приватбанк, а також паспорт кредиту. Відповідачу було відкрито кредит у виді відновлюваної кредитної лінії до 200 000 грн. та видано кредитну картку. Однак, у порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та заборгованості по відсоткам за користування кредитом відповідач належним чином не виконала, в зв`язку з чим у відповідача перед АТ КБ «Приватбанк», станом на 04 березня 2024 року, виникла заборгованість у розмірі 34 823,96 грн. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернула, представник позивача змушена звернутись до суду за захистом прав та законних інтересів, в якому просила стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 11 липня 2022 року станом на 04 березня 2024 року у розмірі 34 823,96 грн., яка складається з: 29 710,46 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5 113,50 грн. заборгованість за простроченими відсотками, а також судові витрати.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 квітня 2024 року позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволені частково.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 29 710,46 грн., а також понесені та документально підтверджені судові витрати у справі у вигляді судового збору в розмірі 2 066,70 грн.

Не погодившись з таким висновком, АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати в частині відмови у стягненні заборгованості за простроченими відсотками та ухвалити в цій частині нове рішення, про задоволення позовних вимог в повному обсязі, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Відповідач правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористався.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги ціну позову, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Враховуючи, що апелянт оскаржує рішення суду лише в частині відмовлених позовних вимог про стягнення відсотків, колегія суддів вважає за необхідне переглянути рішення лише в цій частині.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.07.2022 року відповідач підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання позивачем банківських послуг, підтвердивши цим свою згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які складають укладений між нею та позивачем Договір про надання банківських послуг (далі Кредитний договір). Згідно даного договору відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі та на умовах, визначених укладеним договором, а відповідач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти та сплачувати відсотки. Вказана заява має детальний опис про основні умови кредитування з використанням картки «Універсальна» та «Універсальна Gold», з яким відповідач був ознайомлений, та яку підписав.

Також позивачем до Анкети-заяви від 11.07.2022 року в якості доказу надано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та «Універсальна Gold».

Відповідно до довідки банку, відповідач отримав банківську картку «Універсальна Gold» зі строком дії до березня 2024 року.

Протягом строку обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я відповідача, змінювався розмір кредитного ліміту на ній.

Згідно виписки з карткового рахунку відкритого на ім`я відповідача, встановлено, що останній користувався кредитними коштами, а також частково виконував зобов`язання згідно умов договору б/н від 11.07.2022 року

Згідно з наданим позивачем розрахунком, станом на 04.03.2024 року має заборгованість у сумі 34823,96 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 29710,46 грн, заборгованості за простроченими відсотками 5113.50 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в установлений договором строк не виконав зобов`язання належним чином відповідно до умов договору кредиту, а тому ці суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відмовляючи в стягненні відсотків з відповідача суд зазначав, що підписана сторонами Анкета-заява від 04.04.2021 року року не містить умови договору про розмір відсотків та їх визначеного розміру. Посилання банку на підписаний відповідачем паспорту споживчого кредиту, на думку суду, не можна вважати підтвердженням того, що сторони обумовили відсоткову ставку за користування кредитними коштами.

Проте з зазначеним висновком суду не можна погодитися з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно зі частиною 2статті 9 Закону України «Про споживче кредитування`до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Позивачем до суду першої інстанції було надано заяву відповідача про приєднання до Умов та Правил надання послуг, підписаній відповідачем у справі, процента ставка була визначена на рівні 40,8 % річних для карти Універсальна GOLD.

Вищезазначене не було враховано судом першої інстанції, на що обґрунтовано посилається позивач в апеляційній скарзі.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, долученого до позовної заяви, проценти за користування грошовими коштами Банк нараховував в межах узгодженої між сторонами процентної ставки за карткою Універсальна GOLD в межах строку дії виданої відповідачу кредитної картки в період з 14.07.2022 року по 04.03.2024 року.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості за простроченими відсотками, розмір якої, станом на 04.03.2024 року, становить 5113, 50 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 5113,50 грн - заборгованості за простроченими відсотками.

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, в розмірі 5113,50 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, враховуючи задоволення апеляційної скарги з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги пропорційно задоволеним вимогам у сумі 3086,33 грн.

Керуючись ст.ст.367, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом скасувати.

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості про стягнення відсотків за користування кредитом - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за простроченими відсотками на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» по кредитному договору №б/н від 11.07.2022 року станом на 04.03.2024 року в розмірі 5113,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати в розмірі 3633, 60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: