Провадження № 2/344/1115/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

з участю секретаря судового засідання Бурянна Н.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Івано-Франківського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення виплаченої допомоги по безробіттю, -

ВСТАНОВИВ:

В позові вказано, що в Івано-Франківський міський центр зайнятості 03.11.2021 з метою пошуку роботи/ отримання статусу безробітної особи та виплати допомоги по безробіттю, звернулася ОСОБА_2 . 04.11.2021 ОСОБА_2 надано статус безробітної особи відповідно ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення (в редакції Закону на дату надання статусу безробітного) та призначено виплату допомоги по безробіттю відповідно до ст. 22, ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (в редакції Закону на дату призначення виплати допомоги по безробіттю). Відповідно до п. 5 Порядку здійснення верифікації та моніторингу державних виплат затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 136 (далі Порядок) верифікація державних виплат здійснюється в інформаційно-аналітичній платформі шляхом застосування комплексу заходів із збору, проведення аналізу та порівняння параметрів інформації, отриманої від суб`єктів надання інформації, за кожним реципієнтом з подальшим визначенням відповідності інформації визначеним законодавством вимогам, що впливають на визначення права на отримання та розмір державних виплат, а також виявлення невідповідності даних в автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних. В ході опрацювання інформації з пам`ятки реєстру застрахованих осіб про отримання соціальних виплат щодо верифікації осіб, які зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні, встановлено, що ОСОБА_2 на момент звернення в Івано-Франківський міський центрі зайнятості з метою пошуку роботи або отримання статусу безробітної особи та виплати допомоги по безробіттю, перебувала на обліку в Департаменті соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради та отримувала державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю до 18 років. ІваноФранківським міським центром зайнятості проведено перевірку даних про що відповідно до абз. 5 п. 5 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, складений Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення Івано-Франківського міського центру зайнятості від 24.06.2022 № 780 з підтверджуючими документами, наданими Департаментом соціальної політики Івано-Франківської обласної військової адміністрації Івано-Франківської обласної державної адміністрації. Відповідно до абз. 2, абз. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» - до зайнятого населення також належать непрацюючі працездатні особи, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, особою з інвалідністю I групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, та отримують допомогу, компенсацію та/або надбавку відповідно до законодавства. Частина 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» зазначає, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Отже, на момент звернення до Івано-Франківського міського центру зайнятості з метою пошуку роботи або отримання статусу безробітної особи та виплати допомоги по безробіттю ОСОБА_2 відносилася до зайнятого населення, не мала права перебувати на обліку в Івано-Франківському міському центрі зайнятості як безробітна та отримувати допомогу по безробіттю.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позов, надала перед судом пояснення про те, що на час звернення до позивача відповідач перебувала на обліку і отримувала допомогу по догляду за дитиною з інвалідністю до 18 років; отже відповідач була зайнятою особою; сторони погодили розмір платежів та графік погашення заборгованості, з яких 1620 гривень відповідач повернула і припинила повертати заборгованість; залишок складає 9232,25 гривень.

В судовому засіданні відповідач надала перед судом пояснення про те, що звільнилась з роботи і очікувала на працевлаштування на іншому місці, а на час перерви хотіла стати на облік для врахування стажу; виховує двох дітей; пропустила пунктик в анкеті; бажає розтермінування; винуваті працівники, «…які не вгледіли» її дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Отже не підлягають доказуванню обставини, які визнаються сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» - сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до п. 7 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним - рішення про повернення коштів особою оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

27.06.2022 ОСОБА_2 направлено повідомлення про повернення коштів в розмірі 10852,25 гривень (Десять тисяч вісімсот п`ятдесят дві гривні двадцять п`ять копійок) в п`ятнадцятиденний термін та попереджено про вирішення питання про повернення коштів у судовому порядку у разі невідшкодування коштів у встановлений термін в добровільному порядку. 23.02.2023 повідомлення про повернення коштів ОСОБА_2 вручено наручно, а також останньою подана заява від 27.02.2023 з проханням розтермінування суми заборгованості на 6 місяців та зобов`язанням повернути кошти до серпня 2023 року.

Таким чином позивач визнала фактичні обставини за змістом позову та не спростувала їх.

Відповідачем подано прохання позивачу про розтермінування боргу та сторонами погоджено графік виплати боргу.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже обов?язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача.

В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов?язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов?язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору.

Таким чином саме на відповідача на підставі принципу змагальності цивільних процесуальних відносин покладено обов?язок на спростування доводів позивача щодо порушення його прав. Однак відповідач не подала суду будь-якого заперечення правових підстав позову, не подала розрахунку на спростування розрахунку позивача.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

позов задовольнити;

стягнути з ОСОБА_2 на користь Івано-Франківського міського центру зайнятості (UA0706356 код 19390067) 9232,25 гривень допомоги по безробіттю, 2684 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бородовський С.О.