ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
справа № 638/6572/21
провадження № 22-з/818/142/24
Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді: Тичкової О.Ю.,
суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П.
за участю секретаря судового засідання Тітченко О.В.
сторони справи:
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які діють в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції,-
Постановою Харківського апеляційного суду від 23.05.2024 апеляційні скарги ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2023 року змінено.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) заборгованість по виплаті аліментів у розмірі 565898 (п`ятсот шістдесят п`ять вісімсот дев`яносто вісім) грн 00 коп та пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 471050 (чотириста сімдесят одна тисяча п`ятдесят) грн 52 коп.

У задоволені позову в іншій частині відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 5837,30 грн за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги 8755,95 грн.

Компенсовано ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок держави сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги 5982,25 грн.

28 травня 2024 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які діють в інтересах ОСОБА_1 звернулись до апеляційного суду з клопотанням про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції в сумі 25000,00 грн та 45000,00 грн.

Заяви обґрунтована тим, що на виконання приписів ст. 141 ЦПК України ним було повідомлено суд, що докази на підтвердження розміру судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу у даній справі буде надано до суду протягом п`яти днів, після ухвалення судового рішення, разом із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу.

Заяви мотивована тим, що у відповідності до вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України сума витрат на професійну правничу допомогу за результатами розгляду позовної заяви дорівнює 25000,00 грн та апеляційної скарги дорівнює 45 000,00 гривень, у зв`язку із чим додано акти виконаних робіт та підтверджуючі документи сплати наданих послуг.

На підтвердження зазначених та понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано відповідні докази.

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від відповідача не надходило.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви про ухвалення у справі додаткового судового рішення, дійшла висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до 3 ч. 1, ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з п.п. «б, в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції у випадку скасування або зміни судового рішення зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як убачається з матеріалів справи, постановою Харківського апеляційного суду від 23.05.2024 питання про стягнення витрат на правничу допомогу не вирішувалось. Також судом першої інстанції вирішуючи питання відшкодування витрат правничої допомоги зазначено, що позивачкою не надано доказів таких витрат.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України).

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. (ч. 3, ст. 270 ЦПК України).

Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Як убачається з матеріалів справи у заяві ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , посилається на те, що позивач ОСОБА_1 уклала із Адвокатським об`єднанням «FIMIDA», в особі адвоката Кузьміної Тетяни Григорівни, Договір про надання правової допомоги № 117 від 30.03.2021 року, предметом якого є представництво інтересів Клієнта по справі про стягнення заборгованості по виплаті аліментів, стягнення пені за прострочення сплати аліментів, стягнення заборгованості за грошовим зобов`язанням за договором про участь у вихованні дитини.

Також, позивач уклала із адвокатським об`єднанням «FIMIDA», в особі адвоката Кузьміної Тетяни Григорівни, Додаткову угоду № 1 до Договору про надання правової допомоги № 117 від 30.03.2021 року.

Відповідно до акту виконаних робіт, вартість юридичних (адвокатських) послуг склала 25 000 (двадцять п`ять тисяч гривень) грн. 00 коп.

Вказані витрати підтверджено наступними документами: копією акту виконаних робіт від 30.03.2021, копією квитанції до прибуткового касового ордеру, копією договору про надання правової допомоги № 117 від 30.03.2021 року, копією додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги № 117 від 30.03.2021 року.

У заяві ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , зазначено, що ОСОБА_1 уклала із адвокатом Вайленко Ганною Олександрівною договір про надання юридичних (адвокатських) послуг № 113 від 13.03.2023 року, предметом якого є представництво інтересів Клієнта у справі № 638/6572/21 у суді апеляційної інстанції.

Окрім цього, позивач уклала із адвокатом Вайленко Ганною Олександрівною Додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № 113 від 13.03.2023 року.

Відповідно до акту виконаних робіт, вартість юридичних (адвокатських) послуг склала 45 000 (сорок п`ять тисяч гривень) грн. 00 коп.

Вказані витрати підтверджено наступними документами: копією акту виконаних робіт від 13.03.2023,копією квитанції до прибуткового касового ордеру, копією договору про надання правової допомоги № 113 від 13.03.2023, копією додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги № 113 від 13.03.2023.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI ( надалі Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Клопотань про зменшення витрат на правничу допомогу з боку ОСОБА_2 не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені на 51,43%, а тому ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12857(дванадцять тисяч вісімсот п`ятдесят сім) грн 50 коп понесені в суді першої інстанції та 23143 (двадцять три тисячі сто сорок три) грн 50 коп за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене вище, заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які діють в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст.133,137,141,246,270 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які діють в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12857(дванадцять тисяч вісімсот п`ятдесят сім) грн 50 коп, понесені в суді першої інстанції та 23143 (двадцять три тисячі сто сорок три) грн 50 коп за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24.06.2024

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук