Єдиний унікальний номер 722/877/24
Номер провадження 2-о/722/110/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Ратушенка О.М.

секретаря: Козак А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни в порядку окремого провадження цивільну справу за спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області, про розірвання шлюбу та встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулись до суду з вище вказаною заявою в якій просили розірвати шлюб між ними та встановити факт самостійного виховання та утримання батьком ОСОБА_1 неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи заявлені вимоги вказували, що 20.07.2008 року між ними було укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Михалківської сільської ради Чернівецької області за актовим записом №08. Від спільного шлюбу у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Починаючи з 2019 року ОСОБА_2 періодично почала їздити на роботу за кордон. З цих підстав у них зіпсувались сімейні стосунки. Так, починаючи з 2019 року сімейні стосунки між ними було припинено, дитина фактично до теперішнього часу зареєстрована та проживає з батьком, за адресою: АДРЕСА_1 . З того часу і по теперішній час ОСОБА_2 фактично не бере участі у вихованні їхнього спільного сина, матеріально не забезпечує та спільно з ним не проживає, а проживає у своєї мами за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з реєстру територіальних громад.

У вересні-місяці 2023 року ОСОБА_2 повідомила ОСОБА_1 про те, що подальше її перебування з ним в зареєстрованому шлюбі суперечить її інтересам, оскільки вона зустріла іншого чоловіка, з яким хоче створити нову сім`ю, а тому хоче розірвати з ним шлюб.

З метою добровільного вирішення питання шодо розірвання шлюбу, у жовтні 2023 року вони досягли між собою згоди щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання спільного сина з батьком, по місцю реєстрації в АДРЕСА_1 , про що ОСОБА_2 не заперечує.

Починаючи з 2019 року і по теперішній час, за період відсутності мами дитини, ОСОБА_2 , батько ОСОБА_1 , самостійно займається вихованням та матеріально утримує сина, добросовісно виконує свої батьківські обов`язки, створює для дитини необхідні умови для проживання та розвитку, забезпечує його усім необхідним.Також по мірі можливості приділяє достатньо часу для розвитку сина, сприяючи його інтелектуальному та духовному зростанню: слідкує за його навчанням, додатково займається з сином, що безперечно сприяє покращенню його успішності в навчанні та подальшому розвитку. Крім цього, батько безпосередньо турбуюся станом здоров`я дитини, забезпечує здорове харчування, використовуючи натуральні та корисні продукти, багато часу приділяє загартуванню сина, забезпечую своєчасне проходження дитиною профілактичних оглядів лікарями.

При цьому, за умови мого позитивного ставлення до дитини, ОСОБА_2 не заперечує проти встановлення факту самостійного виховання ним їхнього спільного сина ОСОБА_4 , оскільки це відповідає його інтересам, з огляду на те, що вона не має фізичної можливості піклуватися про нього.

Враховуючи, що батько самостійно виховує та утримує сина, забезпечую йому достатній рівень життя та його розвиток, а ОСОБА_2 самоусунулась від виховання сина, не цікавиться його життям та розвитком, а примусити її до цього він не може, оскільки такий захист чинним законодавством не передбачений, виникає необхідність у встановленні юридичного факту самостійного виховання дитини батьком.

Враховуючи викладене заявники просили розірвати укладений між ними шлюб в порядку ст.109 СК України. Окрім цього, враховуючи те, що заявник має намір встановити статус «одинокий батько», що дасть йому можливість оформити соціальну допомогу на дитину в розмірі 150% від соціальної пільги, отримати право на додаткову відпустку, змінити місце проживання дитини без документального оформлення згоди матері, ОСОБА_2 просив встановити факт самостійного виховання ним неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, однак подали до суду заяви, згідно яких заяву підтримали, справу просили розглянути без їх участі.

Заінтересована особа представник Органу опіки та піклування Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, однак 11.06.2024 року представник ОСОБА_5 подала до суду письмову заяву згідно якої, у зв`язку із відсутністю заперечень виконавчого комітету Сокирянської міської ради на подану заяву, справу просила розглянути на розсуд суду без її присутності за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що 20.07.20108 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Михалківської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №08, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 від 20.07.2008 року.

Від шлюбу у заявників народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 від 17.12.2008 року.

Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Частинами 3,4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 3 ст.293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно ст.109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Судом встановлено, що сторони з 2019 року не підтримують між собою шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, а тому розірвання шлюбу дійсно відповідає волі сторін.

Окрім цього судом встановлено, що розірвання шлюбу не буде порушувати права дитини, оскільки у жовтні-місяці 2023 року заявники досягли між собою згоди щодо визначення місця проживання їхнього спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком по місцю його реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 02.05.2024 року №605, складеного комісією у складі: старости Білоусівського старостинського округу Бєдного Ю.П., діловода ОСОБА_6 , інспектора-землевпорядника ОСОБА_7 , в присутності сусідки ОСОБА_8 та довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб №588 від 01.05.2024 року, виданої Білоусівським старостинським округом Дністровського району Чернівецької області вбачається, що ОСОБА_1 , 1986 року народження, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Комісією встановлено, що на час перевірки разом із ним за вказаною адресою дійсно зареєстровані та проживають: ОСОБА_3 ,2008 року народження син; ОСОБА_9 , 1956 року народження батько заявника; ОСОБА_10 , 1959 року народження мама заявника.

Згідно витягу з реєстру Сокирянської територіальної громади №2024/004268104 від 29.04.2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки-характеристики виданої 01.05.2024 року №587, виданої Білоусівським старостинським округом Дністровського району Чернівецької області, ОСОБА_1 ,1986 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За час проживання в с.Білоусівка ОСОБА_1 зарекомендував себе з позитивної сторони. В сім`ї та побуті веде себе гідно. Ніяких порушень громадського порядку, зловживань алкогольними напоями за ним не помічено. Скарг на нього від сусідів та інших односельчан до старостинського округу не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання дітей суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.3 ст.160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК ( 2947-14 ), якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Так, відповідно до письмової заяви неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.06.2024 року вбачається, що починаючи з 2019 року сімейні стосунки між його батьками було припинено, вони перестали спільно проживати, а він, за спільною згодою батьків, залишився проживати з батьком, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .З того часу і по теперішній час його мама, ОСОБА_2 фактично не приймає участі у його вихованні, матеріально не забезпечує та спільно з ними не проживає, а проживає у своєї мами за адресою АДРЕСА_2 .Зазначає, що за період спільного проживання з батьком, він постійно турбується про станом його здоров`я, забезпечує його здоровим харчуванням, одягом, засобами особистої гігієни, багато часу та уваги приділяє його духовному та фізичному розвитку, слідкує за його навчанням та додатково займається з ним, що безперечно сприяє покращенню успішності в його навчанні.Натомість, його мама, ОСОБА_2 , самоусунулась від участі у вирішенні питань його особистого життя, не цікавиться його навчанням та утриманням.Також ОСОБА_2 матеріальної та фінансової допомоги на йогоутримання не надає, оскільки утриманням та піклуванням про нього займається його батько, ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що сторони фактично не перебувають у шлюбі, їх неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з початку 2019 року проживає разом із батьком ОСОБА_1 та повністю перебуває на його самостійному вихованні та утриманні, саме таке проживання дитини буде відповідати найкращим його інтересам.

Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та визнаються сторонами.

Враховуючи викладене, із врахуванням обґрунтування необхідності встановлення даного юридичного факту для заявника ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне задовольнити подану сторонами заяву в повному об`ємі.

Керуючись ст.ст.24, 104, 105, 109, 112-115 СК України ст.ст. 2, 4, 5, 7, 12, 76-89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 315-319, 352, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області, про розірвання шлюбу та встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 20.07.2008 року Виконавчим комітетом Михалківської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №08.

Прізвище ОСОБА_2 залишити без змін - « ОСОБА_12 ».

Встановити факт самостійного виховання та утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем реєстрації батька за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію даного рішення, після набрання ним законної сили, надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його ухвалення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Ратушенко