УХВАЛА

24 червня 2024 року

м. Київ

справа № 761/30451/20

провадження № 61-18176сво23

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду:

судді-доповідача - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Гулька Б. І., Крата В. І., Луспеника Д. Д.,

Фаловської І. М., Червинської М. Є.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 травня 2023 року у складі судді Саадулаєва А. І. та постанову Київського апеляційного суду у складі колегії суддів: Яворського М. А., Кашперської Т. Ц., Фінагеєва В. О., від 22 листопада

2023 року.

Зміст поданого позову

У вересні 2020 року акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області

(далі - АТ «Ощадбанк», банк) звернулося до суду з позовомдо ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Свої вимоги АТ «Ощадбанк» мотивувало тим, що 07 жовтня 2008 року між банком і ОСОБА_2 укладений договір відновлювальної кредитної лінії № 2739, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 534 100, 00 грн зі сплатою 20,5 % річних та кінцевим строком повернення до 07 жовтня 2018 року.

З метою забезпечення належного виконання позичальником умов кредитного договору, 07 жовтня 2008 року між позивачем і ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 6432, за умовами якого іпотекодавець, як майновий поручитель боржника, передав, а банк прийняв в іпотеку в порядку і на умовах, визначених іпотечним договором, квартиру, яка належить іпотекодавцю на праві власності.

У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору у ОСОБА_2 виникла заборгованість за цим договором, яка заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 10 грудня 2015 року у справі № 363/3912/15, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 30 листопада 2017 року та постановою Верховного Суду від 05 березня 2018 року, стягнута з ОСОБА_2 на користь банку.

АТ «Ощадбанк» зазначало, що у Вишгородському районному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 802 693, 06 грн.

Оскільки заборгованість за рішенням суду не погашена, банк, з урахуванням заяв про збільшення та зменшення позовних вимог, просив:

? звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 07 жовтня 2008 року № 6432, укладеним між ВАТ «Ощадбанк», правонаступником якого є ПрАТ «Ощадбанк», і ОСОБА_1 , що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковбасинською C. B. та зареєстрований в реєстрі за № 5326, а саме - на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 54,70 кв. м, житловою площею 31,60 кв. м, зі всіма об`єктами, функціонально пов`язаними з вказаним нерухомим майном, що знаходиться на АДРЕСА_2 та належить на праві власності ОСОБА_1 , у рахунок погашення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії від 07 жовтня 2008 року № 2739, укладеним з ОСОБА_2 , у розмірі 990 122, 60 грн, в тому числі: 465 651, 35 грн - заборгованість за кредитом; 211 108, 33 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом; 120 530, 26 грн - пеня; 97 321,13 грн - інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості за кредитом; 40 622, 03 грн - інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості за процентами за користування кредитом; 41 946, 89 грн - 3 % річних від прострочених сум за кредитом; 12 942, 61 грн - 3 % річних від прострочених сум заборгованості за процентами за користування кредитом;

- встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом його продажу на електронному аукціоні відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» з урахуванням норм Закону України «Про іпотеку» за ціною, що має бути визначена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Основний зміст судових рішень

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 29 травня

2023 року позов АТ «Ощадбанк» задоволено.

Звернуто стягнення на майно, передане в іпотеку відповідно до іпотечного договору від 07 жовтня 2008 року № 6432, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковбасинською С. В., зареєстрованого в реєстрі за № 5325, а саме двокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , зі всіма об`єктами, функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, розташовану за адресою:

АДРЕСА_2 , що на підставі договору купівлі-продажу від 02 жовтня 2003 року належить ОСОБА_1 , на користь АТ «Ощадбанк» в рахунок погашення заборгованості за договором відновлюваної кредитної лінії від 07 жовтня 2008 року № 2739, укладеним з ОСОБА_2 , у розмірі 991 926, 61 грн, в тому числі: 465 651, 35 грн - заборгованість за кредитом; 212 912, 34 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом; 120 530, 26 грн - пеня; 97 321, 13 грн - інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості за кредитом; 40 622, 03 грн - інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості за процентами за користування кредитом; 41 946, 89 грн - 3 % річних від прострочених сум за кредитом; 12 942, 61 грн - 3 % річних від прострочених сум заборгованості за процентами за користування кредитом.

Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки на електронному аукціоні відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» з урахуванням Закону України «Про іпотеку» за ціною, що має бути визначена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 травня 2023 року - без змін.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та ухвали про прийняття її до розгляду

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду, ОСОБА_1 просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року й ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

При відкритті касаційного провадження (ухвала від 05 лютого 2024 року) суд касаційної інстанції визначив, що підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанції заявниця зазначила неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 757/13243/17 (провадження № 14-711цс19), у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 127/8068/16-ц (провадження № 61-5164св18) (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Мотиви передачі справи на розгляд об`єднаної палати

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважав, що наявні підстави для передачі справи на розгляд Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у зв`язку з необхідністю відступлення від висновків щодо застосування норм права (частини другої статті 625 ЦК України, з урахуванням статей 1, 3, 7, 33 Закону України «Про іпотеку») у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 серпня 2021 року у справі № 727/7578/16-ц.

Передаючи справу на розгляд Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду виходив з того, що чинне законодавство передбачає право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

Враховуючи, що за правилом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми, колегія суддів вважала, що іпотекою забезпечені всі вимоги кредитора, у тому числі і передбачені частиною другою статті 625 ЦК України.

Проте у постанові від 04 серпня 2021 року у справі № 727/7578/16-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Верховного Суду виклав інші висновки у подібних правовідносинах, зокрема, вирішуючи правове питання, чи забезпечуються іпотекою вимоги кредитора про стягнення встановленого індексу інфляції та 3 % річних, нарахованих за правилами статті 625 ЦК України, Верховний Суд враховував умови укладеного між сторонами іпотечного договору, вважав визначальним зміст та умови іпотечного договору, в якому сторони дійшли домовленості про перелік вимог кредитора, виконання яких забезпечується встановленою іпотекою.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду

Суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати (частина друга статті 403 ЦПК України).

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Підставою відкриття касаційного провадження стали доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і порушення норм процесуального права, застосування судами норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 757/13243/17 (провадження № 14-711цс19), у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 127/8068/16-ц (провадження № 61-5164св18) (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 757/13243/17 (провадження № 14-711цс19) йдеться про застосування приписів частини першої статті 35, частини першої статті 38 Закону України «Про іпотеку» щодо належного надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги (повідомлення) про усунення порушення основного зобов`язання та намір звернути стягнення на предмет іпотеки у відповідний спосіб.

У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі

№ 127/8068/16-ц (провадження № 61-5164св18) позивачем було заявлено вимоги про витребування майна (стаття 388 ЦК України). Погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій щодо відмови у задоволенні позовних вимог, Верховний Суд зокрема виходив з того, що одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки є передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки (стаття 36 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до частин другої, третьої статті 37 Закону України «Про іпотеку» рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Слід взяти до уваги, що постанова Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 727/7578/16-ц ухвалена задовго до подання касаційної скарги у цій справі.

Питання, яке було піднято Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду на стадії касаційного перегляду справи: чи забезпечуються іпотекою вимоги кредитора про стягнення нарахованого на суму заборгованості індексу інфляції та 3 % річних на підставі статті 625 ЦК України, перебуває поза межами доводів касаційної скарги.

Враховуючи наведене, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає поверненню на розгляд колегії суддів Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у зв`язку з відсутністю у межах касаційного провадження у цій справі підстав для відступу від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 727/7578/16-ц.

Керуючись статтями 260, 403, 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Повернути на розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду справу № 761/30451/20 за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Є. В. Синельников

Судді: А. І. Грушицький

Б. І. Гулько

В. І. Крат

Д. Д. Луспеник

І. М. Фаловська

М. Є. Червинська