Провадження № 2/127/5682/24
У Х В А Л А

23 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Поливаній Ю.В.,

з участю представника позивача - адвоката Слободянюка М.В.,

представника відповідача Перебийніс І.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» про визнання недійсним та скасування рішення комісії з розгляду акту про порушення, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

11.12.2024, після відкриття провадження у справі, до суду від представника відповідача Перебийніс І.О. надійшло клопотання про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» про визнання недійсним та скасування рішення комісії з розгляду акту про порушення. Клопотання мотивоване тим, що позивач ОСОБА_1 зазначав, що він звільнений від сплати судового збору на підставі ст. ст. 21, 22 Закону України «Про захист прав споживачів».Представник відповідача зазначає, що на позовні вимоги ОСОБА_1 не поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», а отже позивач повинен сплатити судовий збір. Таким чином, відповідач переконаний, що Вінницьким міським судом Вінницької області при відкритті провадження у даній справі не враховано характер спірних правовідносин та їх відповідність заявленим вимогам, внаслідок чого позивачем не оплачено судовий збір відповідно до закону.

В судовому засіданні представник відповідача Перебийніс І.О. клопотання про залишення позовної заяви без руху підтримав.

Представник позивача - адвокат Слободянюк М.В. заперечив щодо задоволення клопотання про залишення позовної заяви без руху.

Заслухавши заявлене клопотання, думку представника позивача, враховуючи предмет і зміст позовних вимог, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 1-1 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; ціну продукції визначено неналежним чином; документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Згідно ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

При відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» про визнання недійсним та скасування рішення комісії з розгляду акту про порушення суд врахував вимоги ст. ст. 21, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», предмет і зміст заявленого позову, тому клопотання представника відповідача про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 до АТ «Вінницяобленерго» про визнання недійсним та скасування рішення комісії з розгляду акту про порушення задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» про визнання недійсним та скасування рішення комісії з розгляду акту про порушення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 24.12.2024.

Суддя