Номер провадження: 22-ц/813/4750/24
Головуючий у першій інстанції Сегеда О.М.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Погорєлової С.О., Комлевої О.С.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Акцент-Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2024 року у складі судді Сегеди О.М.,

встановив:

У листопаді 2023 року, АТ «А-Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №б/н від 28.01.2019 станом на 24 жовтня 2023 року в загальному розмірі 45533,99 грн., яка складається з: 27986,51 грн. - заборгованість кредитом; 17547,48 грн. - заборгованість по відсоткам.

Позов обґрунтований тим, 28 січня 2019 року остання звернулася до банку з метою укладення кредитного договору № б/н, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, згідно якої їй було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів у розмірі 46,8 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті http://a-bank.соm.ua/terms, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит, у встановленому договором розмірі, проте відповідачка ухиляється від належного виконання взятих на себе зобов`язань, встановлених кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась зазначена вище заборгованість.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2024 року позов АТ «А-Банк» задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «А-Банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 28 січня 2019 року, станом на 24 жовтня 2023 року в розмірі 45533 грн., яка складається з: 27986,51 грн. - заборгованості за кредитом та 17547,48 грн. - заборгованості по відсоткам.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2024 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, суд першої інстанції встановивши, що у відповідача наявні картки зелена Visa та зелена Debit від А-Банк, не перевірив їх номери з тими, які визначені в довідці за картками, оскільки дані картки мають відмінні Умови та Правила з тарифами на відміну від карток Універсальна та Універсальна Gold на які послався суд першої інстанції. Крім того Витяг з умов та тарифів карток Універсальна та Універсальна Gold відповідачем не підписані та картки зазначеного виду ніколи ОСОБА_1 не використовувались та банком не видавались. Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не є належним доказом, та як він є витягом ПриватБанку, а не А-Банку. З умовами та правилами зазначеного витягу відповідач ознайомлений не був та його не підписував. Копія анкети-заяви з датою від 04.01.2019 про приєднання до непідписаних Умов та Правил надання банківських послуг не підтверджують факт видачі відповідачу кредитних коштів та існування кредитної заборгованості, зважаючи на те, що вона не містить ознак узгодження в письмовій формі умов щодо розміру кредиту, процентів за користування кредитом, розміру пені та штрафу, виду кредитної картки, її номеру, строку та послугою, якою позичальниця мала намір скористатися, а отже зазначена анкета-заява не може бути складовою кредитного договору укладеного між сторонами. Зазначає, що місцевий суд помилково встановив, що додана до позовної заяви роздруківка з інформацією про деякі умови кредитування є Паспортом споживчого кредиту до умов та правил надання банківських послуг за картками Універсальна та Універсальна Gold, зважаючи на те, що в ньому визначена процентна ставка та пільговий період саме для карток такого виду, аніж карток відповідача зелена Visa та зелена Debit, крім того, зазначена інформація зберігає чинність до 01 липня 2019 року. Довідка лімітів за період з 28.01.2019 по 24.10.2023 не є належним та допустимим доказом, оскільки довідка не містить дати формування, номеру картки та її виду та взагалі не підписана відповідачем. Належним чином не досліджена була судом першої інстанції довідка за картками, яка не має дати її формування, не підписана відповідачем, та не зазначена дата відкриття рахунків, дата видачі карток та їх вид. Надана позивачем виписка по картці від 24.10.2023 містить некоректну суму заборгованості та жодним чином не співпадає з сумами, які зазначені в позовній заяві, а тому доводи позивача про наявність заборгованості у відповідача є недоведеними.

Також скаржник звертає увагу на порушення місцевим судом норм процесуального права, зокрема зазначає, що суд першої інстанції в ухвалі від 15.11.2023 не визначив строк для подачі відповіді на відзив та строк подачі відповідачу заперечення на відповідь на відзив, в матеріалах справи міститься некоректна довідка про не фіксування судового засідання від 14.12.2023, відповідачка була позбавлена можливості подати заперечення на відповідь на відзив, оскільки банк подав відповідь на відзив лише 15.01.2024, хоча відзив останній отримав відзив ще 21.12.2023. Крім того, на пояснення по суті справи суд надав відповідачці лише 4 хвилини та судові дебати взагалі не проводились.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «А-Банк» просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, відповідач в анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них. Посилаючись на постанову Верховного суду від 02.12.2020 по справі №284/157/20 вважає, що наявний в матеріалах справи паспорт споживчого кредити є належним підтвердженням, погодженими між сторонами умов кредитування, строків та процентної ставки.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 28 січня 2019 року відповідач звернулась до АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву б/н.

Підписана відповідачем анкета-заява містить відомості про те, що остання ознайомлена з з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею і банком договір про надання банківських послуг.

Згідно з наданим Банком розрахунку заборгованості станом на 24.10.2023 виникла заборгованість у загальному розмірі 45 533,99 грн, з яких: 27 986,51 грн заборгованість за тілом кредиту; 8061,13 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 17547,48 грн заборгованість за простроченими відсотками.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а ч. 1 ст. 1049 вказаного Кодексу встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановлених договором.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Банк, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, просить стягнути заборгованість за простроченим тілом кредиту, а також заборгованість за простроченими відсотками.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Звертаючись до суду позивач просив, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути заборгованість за відсоткам, посилаючись на Тарифи банку, та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, які розміщені на офіційному сайті банку як невід`ємні частини спірного договору.

До позовної заяви на підтвердження своїх вимог позивачем також додано паспорт споживчого кредитування від 28.01.2019, виписку про рух коштів по картці від 24.10.2023, довідку про видані кредитні картки, довідку за лімітами за період від 28.01.2019 по 24.10.2023, Тарифи банку, Витяг з Умов та Правила надання банківських послуг разом з Тарифами.

При цьому, Тарифи банку та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які не підписані відповідачем, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання боржником кредитних коштів містили умови щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, розмір і порядок їх нарахування.

Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, про що зазначено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

У анкеті-заяві від 28.01.2019, відсутні погоджені умови щодо розміру процентів за користування грошовими коштами, а зазначено лише анкетні дані відповідача, його контактна інформація, відомості про майновий стан.

А отже, у даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ «А-Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (28.01.2019) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (06.11.2023), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Та обставина, що відповідач здійснював погашення боргу, сама по собі не може свідчити про визнання ним істотних умов договору в частині сплати відсотків, які не узгоджувалися сторонами, оскільки відповідач діяв на виконання умов договору в частині повернення лише отриманих ним грошових коштів.

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів вважає, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві погодженої домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Тарифи та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують обставин, викладених в позовній заяві щодо відсотків.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка міститься у постанові від 03 липня 2019 року у справі N342/180/17, де Велика Палата, скасовуючи рішення судів в частині стягнення процентів та пені і ухвалюючи нове рішення про відмову в позові в цій частині, вказала, що відсутність в анкеті-заяві домовленості про сплату процентів і неустойки не дає підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Слід також зазначити, що у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі N393/126/20, залишаючи без змін судові рішення щодо відмови у задоволенні вимог банку про стягнення боргу, Об`єднана палата відступила від низки висновків Верховного Суду, про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом. При цьому Об`єднана палата в постанові зазначила, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту і його підписання споживачем свідчить виключно про виконання кредитодавцем переддоговірного обов`язку по наданню споживачу передбаченої законом інформації та не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, бо в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

З огляду на те, що надання паспорта споживчого кредиту і його підписання споживачем є виконанням позивачем переддоговірного обов`язку по наданню споживачу передбаченої законом інформації та не є укладенням договору про споживчий кредит, доводи позивача в цій частині безпідставними, а посилання у відзиві на правовий висновок Верховного суду по справі №284/157/20 є неспроможним, оскільки Об`єднана палата відступила від правового висновку зазначеного у цій справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 17 547,48 грн не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги, що картки Універсальна та Універсальна Gold ніколи ОСОБА_1 не видавались та останньою не використовувались є необґрунтованими та безпідставними, оскільки спростовуються належними та допустимими доказами у розумінні статей 76-78 ЦПК України, які наявні в матеріалах справи, а саме: довідкою про видані кредитні картки та довідкою за лімітами за період від 28.01.2019 по 24.10.2023, а кредитна заборгованість підтверджується розрахунком заборгованості від 28.01.2019 та випискою про рух коштів по картці від 24.10.2023.

Так, з наданої банком виписки про рух коштів по картці вбачається, що відповідач неодноразово здійснював операції за картками, а саме здійснював покупки, знімав готівку а також поповнював картку.

Вказані обставини доводять, що отримавши кредитні кошти, відповідач тривалий час користувався ними, збільшував кредитний ліміт, користувався послугою «Оплата частинами», частково здійснював погашення заборгованості.

Тому, факт видачі кредитних карток та отримання кредитних коштів відповідач не спростував.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Отже, банк має право на стягнення у примусовому порядку з відповідача фактично отриманих сум кредитних коштів.

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема порушення судом норм процесуального права не знайшли свого підтвердження та є необгрунтованними.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржене рішення в частині позовних вимог про стягнення заборгованості по відсоткам слід скасувати, ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, в решті рішення суду в оскаржуваній частині залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2024 року в частині позовних вимог Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по процентам скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по процентам відмовити.

В решті в оскаржуваній частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Є.С. Сєвєрова

Судді: С.О. Погорєлова

О.С. Комлева