Справа №: 398/3482/24
провадження №: 2/398/2340/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"16" грудня 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Шинкаренко І.П.,

за участю секретаря судового засідання Черткова А.О.,

представника позивача адвоката Муравського В.В. (в режимі відеоконференції),

представника відповідача адвоката Ковальова А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 71479,05 грн, а також понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 листопада 2020 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 407610, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 25000 грн та зобов`язався його повернути, у тому числі сплатити проценти за користування кредитом, в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Строк кредиту 1095 днів. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув надану йому позику у строки, передбачені кредитним договором, тому у відповідача перед ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» утворилась заборгованість.

26 листопада 2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 26-11/2021/13, відповідно до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передало (відступило) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаному в реєстрі боржників, зокрема за договором № 407610.

У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року право вимоги за кредитними договорами, в тому числі № 407610, відступило позивачу.

Позивач, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договором № 407610 у розмірі 71479,05 грн, з яких: 23835,04 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 34267,01 грн - заборгованість за процентами на дату переуступлення прав вимоги, заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору з моменту відступлення права вимоги по дату розрахунку 13377,00 грн.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 липня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, копія ухвали направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

У судовому засіданні 22 листопада 2024 року протокольною ухвалою суду відмовлено у клопотанні представника відповідача про витребування від позивача детального розрахунку заборгованості за договором № 407610 із зазначенням періоду та підстав нарахування.

Суд зауважує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 ЦПК України, крім того обґрунтоване щодо неможливості самостійного його подання.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, зазначив, що наданий представником позивача розрахунок необґрунтований та незрозумілий, крім того суперечить вимогам ст.ст. 1048, 1055, 1054 ЦК України. Вважає, що судом не може бути взятий до уваги розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором здійснений ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», оскільки розрахунок здійснений суб`єктом, що не є стороною по справі. Щодо факту укладання кредитного договору та отримання відповідачем кредиту в розмірі 25000,00 грн не заперечував.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані докази по справі, суд дійшов наступних висновків.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.

Судом встановлено, що 06 листопада 2020 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 407610, відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» зобов`язалось надати відповідачу кредит у розмірі 25000,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Розділом 1 договору передбачено, що проценти нараховуються щоденно, а процентна ставка є змінюваною та залежить від фактичного строку користування кредитом і становить: 25 % - за перший день користування, 85% річних за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту. Строк кредиту 1095 днів, до 06 листопада 2023 року (включно).

Вказаний договір від 06 листопада 2020 року № 407610, заява-анкета від 06 листопада 2020 року, паспорт споживчого кредиту, а також графік платежів підписаний ОСОБА_1 особисто (а.с. 4-5, 6, 7, 8).

26 листопада 2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 26-11/2021/13, за яким останнє набуло право вимоги по ряду кредитних договорів, зазначених в реєстрі боржників. З реєстру боржників до договору факторингу за № 26-11/2021/13, містяться відомості щодо заборгованості відповідача за кредитним договором № 407610, розмір якої становить 35344,49 грн та складається із 23835,04 грн - заборгованості за тілом кредиту, 11509,45 - заборгованості по процентам. (а.с.15-16).

Відповідно до договору про відступлення (купівлю-продажу) прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило, а ТОВ «Коллект Центр» набуло права вимоги по ряду кредитних договорів, зазначених в реєстрі боржників. З реєстру боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за № 10-03/2023/01 містяться відомості щодо заборгованості відповідача за кредитними договором № 407610 (а.с.22-24), розмір якої становить 58102,05 грн.

Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором.

Судом встановлено, що, між позивачем та відповідачем в результаті відступлення права вимоги виникло зобов`язання за кредитним договором від 06 листопада 2020 року № 407610. Не виконуючи належним чином зобов`язання за кредитним договором, відповідач порушив зазначені норми законодавства та умови кредитного договору.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, у межах строку кредитування, тобто до 06 листопада 2023 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними платежами кожного місяця. Відповідно до поданих позивачем до суду розрахунків заборгованості за кредитом станом на 06 листопада 2023 року боржником сплачена заборгованість в розмірі 1164,96 грн, а заборгованість за тілом кредиту складає 23689,04 грн та заборгованість за нарахованими процентами 34946,34 грн, загальна сума 58781,38 грн (а.с. 9).

Посилання представника відповідача щодо недопустимості доказу по справі розрахунку заборгованості за кредитним договором № 407610 від 06 листопада 2020 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 , проведеним ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», оскільки останній не є стороною по справі, суд вважає помилковим. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» є первинним кредитором у вказаному зобов`язанні, до його правонаступника переходить весь обсяг прав та обов`язків попереднього суб`єкта, в тому числі права кредитора в цьому зобов`язанні, отже вказаний розрахунок є обов`язковим для «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та враховується судом при встановлені дійсних обставин справи та прийнятті цього рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За відсутності доказів, які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості за вказаним договором, суд не має підстав піддавати його сумніву.

Починаючи з 07 листопада 2023 року, відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором в розмірі 58781,38 грн.

В той же час, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено.

Як передбачено п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Судом встановлено, що відповідач порушує умови договору та своєчасно не виконує умови кредитного договору, в результаті чого має заборгованість перед кредитором в розмірі 58781,38 грн, станом на день подачі позовної заяви відповідач продовжує ухилятись від належного виконання зобов`язань за кредитним договором, чим порушує законні права позивача, на підставі зазначеного суд дійшов висновку що позов в частині стягнення заборгованості на загальну суму 58781,38 грн підлягає задоволенню, в частині стягнення заборгованості за нарахованими процентами з 07 листопада 2023 року позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач просив суд стягнути з відповідача, понесені ним витрати в сумі 17 000 грн. на професійну правничу (правову) допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом даної справи, підтверджуються наданими копіями: договору № 07-06/2024 про надання правової допомоги від 07 червня 2024 року, прайс-листа АО «Лігал Ассістанс», заяви на надання юридичної допомоги № 246 від 07 червня 2024 року, відповідно якій сторони погодили надання правових (юридичних послуг) адвокатським об`єднанням, яка складається з надання усної консультації з вивченням документів тривалістю 2 години на загальну вартість 4000 грн, та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду, тривалістю 4 годин на загальну вартість 12000 грн, підготовку пропозицій 1000 грн, витягу з акту № 3 про надання юридичної допомоги від 10 червня 2024 року, відповідно якого позивачем отримані послуги з правничої (правової) допомоги на загальну суму 17 000 грн, платіжною інструкцією на суми 200000 грн, отримувач АО «Лігал Ассістанс», до договору № 07-06/2024.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктом 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Відповідач не скористався даним правом та з клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу до суду не звертався.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що надані стороною позивача документи є належними та достатніми доказами на підтвердження витрат, які позивач поніс на оплату професійної правничої допомоги у цій справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц.

Верховний Суд у постанові від 25.07.2023 року у справі №340/4492/22 прийшов до висновку, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям.

Визначаючи співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, оцінюючи характер правової допомоги (послуги) у цій справі щодо змісту виконаних робіт, витраченому адвокатом часу, обсягу наданих послуг та значенню справ та керуючись принципами верховенства права, справедливості та пропорційності, суд вважає, що характер спірних відносин у справі не є складним, судова практика у цій категорії справ є сталою, суд враховує, що дана справа є справою незначної складності, яка не потребує значного часу на опрацювання нормативно-правових актів; справа не характеризується наявністю виключної правової проблеми та містить незначний обсяг обставин, які відносяться до предмета доказування; враховуючи що справа розглядалася судом за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, позов задоволено частково вважає, що з урахуванням принципу розумності та справедливості, співмірною до обсягу цих послуг та пропорційно розміру задоволених позовних вимог (82,2%) є сума відшкодування в розмірі 3288,00 грн, саме така сума правничої допомоги підлягає стягненню на користь позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2489,00 грн.

Керуючись статтями 7, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 274, 279, 280, 282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором 06 листопада 2020 року № 407610 в розмірі 58781 (п`ятдесят вісім тисяч сімсот вісімдесят одна) грн 38 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» 2489 (дві тисячі чотириста вісімдесят дев`ять) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору та витрати на правничу (правову) допомогу в розмірі 3288 (три тисячі двісті вісімдесят вісім) грн 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

- позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр", адреса місцезнаходження: м. Київ, вулиця Мечнікова, 3, офіс 306, ;

- представник позивача: адвокат Муравський Володимир Володимирович, свідоцтво на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП № 3755 від 02 липня 2018 року, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ;

- представник відповідача: адвокат Ковальов Андрій Ігорович, свідоцтво на зайняття адвокатською діяльністю серії КР № 000205 від 02 липня 2018 року, адреса місцезнаходження: Кіровоградська область, Олександрійський район, м. Олександрія, вул. Г. Усика, 38, РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне рішення виготовлено 20 грудня 2024 року.

Суддя І.П. Шинкаренко