ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Кавунець А.Р.,

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Фастів Київської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Фастівської міської ради Київської області про визнання права власності на спадкове,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року адвокат Дьячук Наталія Валеріївна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою про визнання права власності на спадкове майно.

У позовній заяві позивач посилається на наступні обставини. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина, в тому числі право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачеві. Позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті матері до приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєвої Альони Василівни, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. Разом з тим, 11 квітня 2024 року нотаріусом позивачеві відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки в Державному реєстрі речових прав вже міститься інформація про зареєстровані права інших осіб на частку на житловий будинок АДРЕСА_1 . Позивач позбавлений можливості усунути виявлені розбіжності в позасудовому порядку та зареєструвати право власності померлої на будинок в Державному реєстрі речових прав, оскільки Фастівською міською радою йому було відмовлено у впорядкуванні поштової адреси.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2024 матеріали цивільної справи надійшли в провадження судді Ковалевській Л.М.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 квітня 2024 року провадження по даній справі відкрито та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

25.06.2024 через систему «Електронний суд» від представника відповідача Фастівської міської ради надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Представник позивача адвокат Дьячук Н.В. в підготовче засідання не з`явилася, про день розгляду справи повідомлена належним чином, до канцелярії суду подала письмову заяву про розгляд справи в її відсутності та підтримання позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 15 лютого 2023 року зроблено відповідний актовий запис за № 3334 та видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

В силу приписів ст.1220 Цивільного кодексу України після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої увійшло зокрема право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

8 лютого 2010 року ОСОБА_2 склала заповіт (посвідчений приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Сушановою Т.В.), яким все своє майно заповіла позивачеві.

У визначений ст. 1268 Цивільного кодексу України шестимісячний термін позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті матері до приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєвої Альони Василівни, тому є таким, що прийняв спадщину.

25 квітня 2024 року приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєва А.В. видала на ім`я позивача Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме на земельні ділянки, розташованові за адресою: АДРЕСА_1 .

11 квітня 2024 року приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєва А.В. винесла постанову про відмову у видачі позивачеві Свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Постанова нотаріуса обґрунтована тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься інформація про зареєстровані права інших осіб на частку на житловий будинок АДРЕСА_1 , тобто виявлено дублювання номерів.

Постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину є обґрунтованою, оскільки викладені в ній обставини, згідно з п.п. 4.12, 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.12 та ст. 49 Закону України „Про нотаріат є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.08 „Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналогічну позицію викладено і в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.13 № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, згідно з п. 3.1 якого визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку.

Відповідно до п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.13 № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 набула за життя у власність житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 29 січня 1999 року. Право власності спадкодавця на житловий будинок зареєстроване в БТІ в реєстрову книгу № 35, реєстр 8285.

Відповідно до довідки Фастівського БТІ № 57 від 22.01.2924 року житловий будинок АДРЕСА_2 зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_3 , державним нотаріусом Фастівської міської державної нотаріальної контори 29.01.1999 року, зареєстрованого Фастівським БТІ 29.01.1999 року в книзі № 35.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 376105586 від 26.04.2023 року, міститься інформація про зареєстроване право власності на частку житлового будинку за тією ж адресою на ім`я ОСОБА_4 . За технічними характеристиками житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , права на який зареєстровані в Державному реєстрі, містить інші технічні характеристики (розмір загальної та житлової площі, інший матеріал стін, інший склад господарських будівель та споруд).

Таким чином, вДержавному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься інформація про подвійну помилкову нумерацію житлових будинків.

29.01.2024 року з метою усунення невідповідностей в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до Фастівської міської ради про зміну адреси з АДРЕСА_3 , але отримав відповідь про те, що питання зміни адреси об`єкту нерухомого майна може бути розглянуте після державної реєстрації даного нерухомого майна в порядку спадкування та на підставі рішення суду.

Згідно статтею 95 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання за ним права власності на спадкове майно є доведеними та обґрунтованими, а тому, підлягають до задоволенню.

Згідно ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Порядок зміни адреси об`єкту нерухомого майна здійснюється відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна Затвердженого Постановою КМУ від 07.07.2021 № 690.

Стаття3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», передбачає, що відносини у сфері містобудівної діяльності регулюються Конституцією України, Цивільним, Господарським і Земельним кодексами України, цим Законом, законами України «Про Генеральну схему планування території України», «Про основи містобудування», «Про архітектурну діяльність», «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду», «Про землеустрій», іншими нормативно-правовими актами.

Частинами 1-3 ст. 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що адресою об`єкта нерухомого майна є унікальна структурована сукупність реквізитів, що використовуються для ідентифікації об`єкта та визначення місця його розташування на місцевості. Порядок присвоєння адрес об`єктів нерухомого майна затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок не може передбачати обов`язок фізичних та юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень державних органів, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи. Адреса присвоюється об`єктам будівництва, будинкам, будівлям, спорудам, квартирам, гаражним боксам, машиномісцям, іншим житловим та нежитловим приміщенням, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.

Постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 07.07.2021 затверджено Порядок присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, відповідно до п. 52 якого визначено, що у разі виявлення дублювання номерів об`єктів нерухомого майна, один чи більше з яких не є об`єктами державної чи комунальної власності та не підпадають під випадки, зазначені у пункті 50 цього Порядку, зміна, коригування адреси здійснюються на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Що стосується позовної вимоги про зміну адреси житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами з адреси: АДРЕСА_1 на адресу: АДРЕСА_1 , то суд вважає, що позивач не позбавлений можливості змінити адресу житлового будинку в позасудовому порядку, після визнання за ним права власності на спадкове майно, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 223, 258-259, 264-265 ЦПК України, ст. ст.15, 16, 1223, 1225, 1233, 1234, 1268, 1296, 1297 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.13 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_4 до Фастівської міської ради, , адреса місцезнаходження: Київська область, м. Фастів, пл. Соборна, 1, про визнання права на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.М.Ковалевська