Житомирський апеляційний суд
Категорія 38 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Шевчук А.М., Павицької Т.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) в м. Житомирі цивільну справу № 295/12689/22 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19 жовтня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Семенцової Л.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У грудні 2022 року ПАТ «Страхова компанія «Уніка» звернулося до суду із названим позовом та просило стягнути з ОСОБА_1 суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 18 151,96 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 21.12.2021 о 12 годині 30 хвилин в м. Житомирі по вул. Покровська, 23, ОСОБА_1 , керуючи велосипедом «Буллс», не забезпечив безпечної швидкості руху та безпечної дистанції та скоїв наїзд на транспортний засіб «Тойота Ленд Крузер 200» д.н.з. НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 02.02.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, 124 КУпАП.

На момент дорожньо-транспортної пригоди діяв поліс добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) № ZRH0CPS-208F7PQ, який було укладено між ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» та АТ КБ «ПриватБанк», згідно якого були застраховані майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_1 . Страхувальник своєчасно звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» із заявою № 00484849 про подію з ознаками страхового випадку згідно договору КАСКО № ZRH0CPS-208F7PQ. Заяву було розглянуто, пошкодження вказаного автомобіля визнано страховим випадком, у зв`язку з чим на підставі протоколу огляду транспортного засобу від 22.12.2021, ремонтної калькуляції № 00484849 від 22.12.2021, страхового акту № 00484849 від 29.12.2021 позивач здійснив виплату суми страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб у розмірі 18151,96 грн відповідно до платіжного доручення № 270274 від 30.12.2021 року.

Виходячи із наведеного, ПАТ «Страхова компанія «Уніка», посилаючись на положення ст. 27 Закону України «Про страхування» та статті 993, 1166, 1187 ЦК України, просило задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19 жовтня 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» 18151,96 грн сплаченого страхового відшкодування та 2481,00 грн судового збору, а всього 20632,96 грн (двадцять тисяч шістсот тридцять дві гривні дев`яносто шість копійок).

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин по справі, а також порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що не погоджується із розміром виплаченого страхового відшкодування, проведеного на підставі ремонтної калькуляції та обрахованого за допомогою комп`ютерної програми «Audatex».

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Страхова компанія «Уніка» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Наголошує, що відповідачем не надано жодного доказу на спростування розміру заподіяної шкоди.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведені норми, справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 21.12.2021 о 12 годині 30 хвилин в м. Житомирі по вул. Покровська, 23 керуючи велосипедом «Буллс», не забезпечив безпечної швидкості руху та безпечної дистанції та скоїв наїзд на транспортний засіб «Тойота Ленд Крузер 200» д.н.з. НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після чого місце ДТП залишив.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження.

Постановою Богунського районного суду міста Житомира від 02.02.2022 року в справі № 295/17150/21 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. (а. с. 4).

Відповідно до полісу добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) № ZRH0CPS-208F7PQ від 15.09.2020 року, укладеного між ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» та АТ КБ «ПриватБанк», були застраховані майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_1 , що належить страхувальнику відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а. с. 5 - 11).

22.12.2021 Страхувальник звернувся до позивача із заявою про подію з ознаками страхового випадку згідно договору КАСКО № ZRH0CPS-208F7PQ (а. с. 12).

Із протоколу огляду транспортного засобу від 22.12.2021 вбачається, що проведено огляд транспортного засобу марки «Toyota Land Cruiser», р. н. НОМЕР_1 , та встановлено характер пошкоджень (а. с. 14).

Згідно з ремонтною калькуляцією № 00484849 від 22.12.2021, складеною за допомогою системи Аudatex, та страхового акту № 00484849 від 29.12.2021 визначено суму страхового відшкодування, яка підлягала виплаті на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № ZRH0CPS-208F7PQ від 15.09.2020, в розмірі 18151,96 грн (а. с. 15 - 17).

Із страхового акта №00484849 від 29.12.2021 вбачається, що вартість матеріального збитку з врахуванням зносу становить 18 151, 96 грн, франшиза 0 грн (а.с. 17).

За платіжним дорученням № 270274 від 30.12.2021 ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» здійснило виплату суми страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб марки «Toyota Land Cruiser», р. н. НОМЕР_1 , АТ КБ «Приват Банк» у розмірі 18151,96 грн, (а. с. 19).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача в порядку суброгації суми виплаченого страхового відшкодування.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Цивільним Кодексом України передбачено, що зворотня вимога може бути заявлена у вигляді регресу ( стаття 1191 ЦК України) або у вигляді суброгації ( стаття 993 ЦК України).

Зокрема, статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України « Про страхування».

У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника ( вигодонабувача) до страховика.

При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до винної особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Отже, правовідносини, які виникли між ПрАТ « СК «Уніка» та відповідачем, регулюються статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування».

Позивач, як страховик потерпілої особи, виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування, здійснив відшкодування завданих збитків.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням відповідачем шкоди.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Судом встановлено, що страхове відшкодування здійснено ПрАТ «СК «УНІКА» на користь потерпілого у ДТП власника транспортного засобу марки «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_1 відповідно до полісу добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) № ZRH0CPS-208F7PQ від 15.09.2020 року, укладеного між ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» та АТ КБ «ПриватБанк».

Згідно з платіжним дорученням № 270274 від 30.12.2021 ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» здійснило виплату суми страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб марки «Toyota Land Cruiser», р. н. НОМЕР_1 , АТ КБ «Приват Банк» (як власнику) у розмірі 18151,96 грн, (а. с. 19).

Таким чином, саме указану суму слід стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «УНІКА» відповідно до вимог статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», що узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 25.07.2018 року в справі № 922/4013/17, від 20.03.2018 року в справі № 911/482/17, від 03.07.2019 року в справі № 910/12722/18, на які обгрунтовано посилався місцевий суд при ухваленні рішення.

Виходячи із наведеного, встановивши, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, підтвердженням чого є постанова Богунського районного суду міста Житомира від 02.02.2022 року по справі № 295/17150/21, а страховиком здійснено виплату потерпілій стороні страхове відшкодування в розмірі 18151,96 грн та стороною відповідача не спростовано розміру заподіяних збитків, завданих пошкодженням належного страхувальнику транспортного засобу, та, як наслідок розміру страхового відшкодування, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача в порядку суброгації суми виплаченого страхового відшкодування.

При цьому, ОСОБА_1 не надав суду будь-яких доказів на спростування визначеного розміру шкоди, завданої власнику автомобіля «Тойота Ленд Крузер 200» д.н.з. НОМЕР_1 , а також на підтвердження того, що розмір шкоди є меншим ніж виплачене позивачем страхове відшкодування.

Під час розгляду справи судом першої інстанції йому неодноразово було роз`яснено право заявити клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи з метою визначення розміру матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, а також роз`яснено наслідки не вчинення такої процесуальної дії, які відповідачу були зрозумілі. Втім відповідного клопотання про призначення експертизи відповідачем не заявлено.

Відповідачем не заявлялось клопотань про призначення судової автотоварознавчої експертизи і на стадії апеляційного перегляду справи.

Виходячи із наведеного, колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо його незгоди із протоколом огляду транспортного засобу від 22.12.2021, ремонтною калькуляцією, складеною за допомогою системи «Audateх» та, як наслідок, сумою завданого матеріального збитку та розміром страхового відшкодування, оскільки заперечення відповідача не підтверджені належними та допустимими доказами.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення в оскаржуваному рішенні, питання вичерпності висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить із того, що у справі, що переглядається, судом надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникли в застосуванні норм матеріального та процесуального законодавства до спірних правовідносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції, про що зазначено у мотивувальній частині цієї постанови.

Таким чином, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи із наведеного, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено із дотриманням норм чинного матеріального та процесуального законодавства, а тому підстави для його скасування відсутні.

Оскільки апеляційна скарга Житомирським апеляційним судом залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, тому питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді