Справа № 727/5201/24
Провадження № 2/727/1230/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого-судді: Танасійчук Н.М.

За участю секретаря судового засідання: Дячук І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. Позовна заява мотивована тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.10.2017 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з урахуванням індексації, починаючи з 08 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на сьогоднішній день призначеного розміру аліментів, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання їх спільного сина, даних коштів не вистачає навіть на речі першої необхідності для дитини, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Тому позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів із твердої грошової суми в розмірі 1300 грн. на стягнення у часці від доходу та стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення повноліття.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці провадження по справі відкрито та призначено до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, спрямували на адресу суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність. Позов підтримують.

Відповідач у судове засідання не з`явився, спрямував на адресу суду клопотання в якому позовні вимоги визнає, просить справу слухати у його відсутності.

Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до заяви від 03.07.2024 року відповідач визнав позов.

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З наявного в матеріалах справи свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , судом встановлено, що ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.7)

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.10.2014 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з урахуванням індексації, починаючи з 08 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8-9)

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів наданої першим ВДВС у місті Чернівці від на 09.04.2024 р. , місячна сума аліментів, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 по виконавчому провадженню ВП № 61200842, становить 1598.00 грн. (13-14)

Із свідоцтва про місце проживання № 223 перекладеного з італійської на українську мову судом встановлено, що ОСОБА_4 перебуває в реєстрі сім`ї ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .(а.с.16-19)

Із медичних документів перекладених з італійської на українську мову судом встановлено, що у ОСОБА_3 виявлено захворювання Пертеса правого і лівого тазостегнового суглобів, що підтверджується довідкою спеціалізованого ортопедично-травматологічного центру «Гаетано Піні-CTO», виданого 15.07.2020 року, та амбулаторним звітом, наданим відділенням дитячої ортопедії травматології Травматологічного Ортопедичного Центру 18.04.2023 року. (а.с.31-36)

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ст. 51 Конституції України дитинство являється об`єктом охорони держави.

Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст.ст. 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.

При цьому суд повинен враховувати встановлені ч. 2 ст. 182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей, а саме, ст.ст. 182 - 184 СК України.

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Аналогічна правова позиція визначена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Частиною 4 ст.273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Позовні вимоги позивача про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на недостатності суми фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб дитини, а також на зміні матеріального становища платника аліментів.

В будь-якому випадку, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу.

Аналізуючи зміст наведених вище норм законодавства, суд зважує на те, що присуджуючи аліменти, суд має чітко зазначити спосіб їх стягнення - у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів - законодавча гарантія, яка застосовуються незалежно від рішення суду.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15травня 2006року №3«Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач, в даному випадку, скористалася своїм правом, визначила способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від заробітку. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.

Аналізуючи наведене суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо зміни способу стягнення аліментів та стягнення аліментів у розмірі 1/3 всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову,а в разі подання заяви про видачу судового наказу з дня подання такої заяви. У даній справі суд не присуджує аліменти на дитину, а змінює їх розмір, шляхом зміни способу стягнення, тому аліменти у розмірі визначеному даним рішенням суду підлягають стягненню з дня набрання цим рішенням законної сили.

Оскільки позивач при зверненні до суду з цим позовом від сплати судового збору звільнена, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. 196 СК України, ст.ст. 4,5,12, 13, 76-81, 89, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів встановлений рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 12.10.2017 року.

Стягувати з ОСОБА_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 проживаючої АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Танасійчук Н.М.