справа № 619/2753/24
провадження № 2/619/897/24
РІШЕННЯ

іменем України

26 червня 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Овсяннікова В.С., за участі секретаря судового засідання Попової О.О. розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Дорі Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу дніпропетровської області Нордіо В.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ТОВ «Дорі Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу дніпропетровської області Нордіо В.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.09.2021 відносно неї було відкрито виконавче провадження № 66663640 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 87741 від 12.06.2021, виданого приватним нотаріусом Київського-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з неї на користь ТОВ «Дорі Фінанс» суми у розмірі 22 266,99 гривень.

Позивачка зазначила, що про вчинення виконавчого напису нотаріусом дізналася у лютому 2022 року.

Із застосунку «Дія» вона довідалась, що арешт на кошти було накладено постановою від - 20.09.2021 року приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Подолянком І.A. винесеною у виконавчому провадженні № 66663640.

Після цього ОСОБА_1 неодноразово телефонувала до приватного нотаріуса з проханням надати їй документи, пов`язані з вищезазначеним виконавчим написом, на що останній було відмовлено без пояснення причин. Звернутися до останнього безпосередньо ОСОБА_1 позбавлена можливості з огляду на його місцезнаходження в іншому місті на значній відстані від місця проживання. Пізніше, з відкритих джерел (мережі «Інтернет») стало відомо, що ліцензію на право здійснення нотаріальної діяльності приватному нотаріусу Грисюк О.В. було анульовано.

Вважає, що виконавчий напис №87741 від 12.06.2021 приватним нотаріусом Київського-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та як наслідок, неправомірне відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з позивача заборгованості на користь відповідача.

Позивач вважає, що є достатні правові підстави вважати виконавчий напис №87741 від 12.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. щодо стягнення грошових коштів у сумі 22 266,99 гривень, які є боргом перед відповідачем, вчиненим з порушенням вимог законодавства та таким, що не підлягає виконанню.

Позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №87741 від 12.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.

Ухвалою суду відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Ухвала надсилалась усім сторонам по справі.

Позивач та її представник повідомлялися про наявність справи у суді, своєчасно та належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення (а.с. 37-38).

Відповідач повідомлявся про наявність справи у суді, своєчасно та належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення про вручення поштового відправлення 29.04.2024, заяв чи клопотань щодо розгляду справи до суду не надавав (а.с. 35).

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Грисюк О.В. повідомлялася про наявність справи у суді, своєчасно та належним чином, про що свідчить поштовий конверт (а.с. 33-34).

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. на виконання ухвали суду надіслав сканкопії матеріалів виконавчого провадження: виконавчий напис нотаріуса, кредитний договір, заяву про примусове виконання рішення, повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення про вручення судової кореспонденції (а.с. 36).

Сторони не звертались до суду із клопотанням про слухання справи з викликом сторін.

Відповідачем не подано відзив на позов, який містив би заперечення на нього.

Треті особи з поясненнями до суду не звертались, тому суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Частина 1 статті 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Подолянко І.А 01.09.2021 відкрито виконавче провадження №66663640 з виконання виконавчого напису №87741 від 12.06.2021 вчинений приватним нотаріусом Київського-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про звернення стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «Дорі Фінанс» суми заборгованості у розмірі 22 266,99 гривень (а.с. 13-14).

Ухвалою суду було задоволено клопотання позивача та витребувано від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадима Вікторовича (юридична адреса: 49000, м. Дніпро, проспект Слобожанський, 93, офіс 3) копію виконавчого напису та документів, на підставі яких він був вчинений, та які підтверджують безспірність вимог стягувача (кредитний договір, повний розрахунок заборгованості).

На виконання ухвали суду, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. надіслав до суду копію виконавчого написа нотаріуса про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованоості у розмірі 22 266,99 гривень, кредитний договір № від 21.04.2019 та заяву про примусове виконання рішення (а.с. 28-32).

Крім того, постановою приватного виконаця виконавчого округу Харківської області Подолянко І.А. від 20.09.2021 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №66663640 (а.с. 15-16).

20.04.2023 виконавче провадження №66663640 було передано приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В., згідно постанови про передачу виконавчого провадження та 21.04.2023 прийнято до виконання приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. (а.с. 17-18).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. у виконавчому провадженні №66663640 від 03.10.2023 було звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1 у розмірі 20 відсотків, на суму боргу у розмірі 25 668,91 гривня, яка підлягає стягненню та складається з наступного: витрат виконавчого провадження у розмірі 1 175,22 гривні; суми боргу завиконавчим документом у розмірі 22 266,99 гривень; основної винагороди приватного виконавця у розмірі 2 226,70 гривень (а.с. 19).

Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 19 частини 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Главою 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно п. 1.1 даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п. 1.2 Інструкції, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися:

-дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис;

-найменування та адреса стягувача;

-найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб);

-строк, за який провадиться стягнення;

-суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення;

-розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника;

-номер, за яким виконавчий напис зареєстровано;

-дата набрання юридичної сили;

-строк пред`явлення виконавчого напису до виконання.

Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Пунктом 3.1 Інструкції визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи:

-якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

-за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Крім того, пункт 3.3 Інструкції передбачає, що якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.

Пунктом 3.5 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Як передбачено ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідачем не надано доказів того, що кредитний договір був нотаріально посвідчений.

За таких обставин, приватним нотаріусом порушено Порядок вчинення виконавчого напису, оскільки відповідач не міг подати нотаріусу оригінали нотаріально посвідчених договорів відповідно до вимог п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМ України від 29 червня 1999 року №1172.

Крім того, відповідач не надав суду копії договору на підставі якого до нього перейшло право вимоги за договором, за яким вчинено виконавчий напис.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Суду не надано первинних документів, оформлених відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», тому суд позбавлений можливості перевірити суму нарахованої заборгованості, враховуючи що позивач заперечує вказаний у виконавчому написі розмір заборгованості.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15 (ЄДРСР № 71825964).

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

В той же час варто зауважити, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14-ц визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а саме в частині змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Тобто, на день вчинення виконавчого напису, редакція переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу кредитний договір не посвідчений нотаріально, отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскаржений виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом 08.12.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Суду не надано доказів, що договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису був посвідчений нотаріально, а тому суд вважає, що з врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин наявні правові підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису та подання стягувачем неналежних документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Зазначена позиція підтверджується зокрема Постановою ВС КЦС від 15.04.2020 р. по справі № 158/2157/17.

Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому, суд також враховує, що відповідач не скористався своїм правом та не подав відзив на позовну заяву з доказами на спростування доводів позовної заяви та на підтвердження направлення позивачеві письмової вимоги, а також доказів, що боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

З огляду на викладене, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволеню.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень, відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (а. с. 1).

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача в повному обсязі, сплачений судовий збір в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо витрат на правничу допомогу.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 (у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу) передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Чинне цивільне-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу подані угода про надання правничої (правової) допомоги б/н від 02.03.2024 між ОСОБА_1 та адвокатом Смаль В.В., ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АХ №1114077, квитанція до прибуткового касового ордера №36 від 02.03.2024, в якій зазначено, що прийнято від ОСОБА_1 за надання правничої допомоги суму у розмірі 4 000,00 гривень, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №1497 на ім`я ОСОБА_2 від 14.11.2007 та попередній розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу, згідно угоди укладеної з ОСОБА_1 від 02.03.2024, а саме: попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин вартістю 500 гривень; вивчення та правовий аналіз матеріалів справи 500 гривень: вивчення та аналіз нормативних актів та судової практики 500 гривень; підготовка та складання позовної заяви 1 500 гривень; попередня оплата за участь у судових засіданнях, складання та подання необхідних процесуальних документів, отримання копій судового рішення 1 000 гривень (а.с. 20-22).

Проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов висновку, що заявлені до відшкодування витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень є співмірними з обсягом наданих адвокатом послуг.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 19, 76, 77, 81, 89, 131, 141, 263, 265, 273 ЦПК України, ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ТОВ «Дорі Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу дніпропетровської області Нордіо В.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 87741 вчинений 12.06.2021 приватним нотаріусом нотаріус Київсько Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) заборгованості у розмірі 22 266 (двадцять дві тисячі двісті шістдесят шість) гривень 99 копійок на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорі Фінанс», код ЄДРПОУ: .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорі Фінанс», (, місцезнаходження: 02094, місто Київ, вул. Хоткевича Гната, буд. 5, офіс 202) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорі Фінанс», (, місцезнаходження: 02094, місто Київ, вул. Хоткевича Гната, буд. 5, офіс 202) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дорі Фінанс», , місцезнаходження: 02094, місто Київ, вулиця Хоткевича Гната, будинок 5, офіс 202;

Третя особа: Приватний нотаріус Київсько-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 ;

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадим Вікторович, місце знаходження: 49000, м. Дніпро, проспект Слобожанський, буд. 93, офіс 3.

Суддя В. С. Овсянніков