Провадження № 2/127/2917/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

25 червня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 177 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків.

Так, у порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно ч.2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», станом на 01.01.2024 ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн).

Відповідно до ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднаного дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Аналогічні роз`яснення містить і постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10.

З матеріалів позову слідує, що позивачем пред`явлено до суду одночасно три позовні вимоги дві з яких є самостійними вимогами немайнового характеру, а саме: 1) розірвання шлюбу, 2) визначення місця проживання дітей, 3) про стягнення аліментів. При цьому, відповідно до наданої до позовної заяви ксерокопії квитанції до платіжної інструкції від 20 червня 2024 року (АТ КБ «Приватбанк») сплата позивачем судового збору в розмірі 1211,20 грн є неповною та є частковою сплатою судового збору лише за одну позовну вимогу немайнового характеру.

Позивачу слід сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі за подання позовної заяви, що містить між іншу вимогу немайнового характеру, враховуючи, що позивачі звільнені від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів. Тобто позивачу слід доплативши судовий збір в сумі 1211,20 грн та надати докази щодо цього.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору наступні:

отримувач коштів: ГУК у Він.обл./м.Вінниця/22030101; код ЄДРПОУ отримувача: 37979858; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку UA0002856.

При цьому, слід звернути увагу позивачів, що за практикою ЄСПЛ вимога про сплату зборів судам у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (рішення від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Case of Kreuz v. Poland), заява №28249/95, п. 60).

Крім того, відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна зава має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Відповідно до вимог ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. За змістом ст. 83 ЦПК України, докази додаються разом з подання до суду позовної заяви.

Як убачається з позовної заяви, позивач, пред`являючи цей позов в частині вимог про стягнення з відповідача на його користь аліментів на утримання дітей та визначення місця проживання дітей, посилаючись на ст. 141 СК України вказує на обставини перебування сторін з 22.11.2016 у зареєстрованому шлюбі від якого мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також на усунення відповідача від виховання дітей та участі в їх утриманні.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Слід звернути увагу позивача на визначений ним предмет позовних вимог в цій частині та на самі правові підстави виникнення прав та обов`язків між батьками щодо дітей, у батьків щодо дітей (за фактом батьківства), або у інших осіб, які на відповідній правовій підставі їх замінюють та мають право представляти інтереси дітей.

Отже, враховуючи предмет та обсяг позовних вимог, позивачем в позовній заяві не зазначено обставин на підтвердження самого факту його батьківства відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усиновлення ним або встановлення опіки над вказаною малолітньою особою, виникнення відповідних правових підстав звернення до суду з позовними вимогами відносно дитини до відповідача в цій частині.

Крім того, в розумінні положень ст. 160, 161, 180 СК України, позовна заява не містить обґрунтувань щодо наявності спору між сторонами щодо визначення місця проживання дітей та доказів щодо цього, не містить підтвердження обставини про те, що малолітні діти фактично проживаю разом з позивачем. Відсутнє також у позовній заяві зазначення доказів по наведеним позивачем обставинам самоусунення матері від виховання дітей та від участі в їх утриманні.

При цьому відповідно до ч.3 ст.83 ЦПК України докази, якими підтверджуються обставини та на яких ґрунтуються заявлені вимоги, подаються разом з поданням позовної заяви до суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху, надавши позивачеві строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом не є порушенням права на справедливий судовий захист.

На підставі викладеного та керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не більше п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: