ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/919/23
Провадження № 2-п/210/18/24
У Х В А Л А

іменем України

25 червня 2024 року м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Вікторович Н.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання Біди А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі заяву представника відповідача ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2023 року за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2024 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2023 року за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованост, в якому представник відповідача просив суд скасувати заочне рішення від 26 квітня 2023 року за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості і призначити новий судовий розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування заяви представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 зазначила, що при ухвалі судом вказаного заочного рішення відповідач не був повідомлений належним чином про перебування у провадження суду вказаної цивільної справи, надані представником відповідача заперечення щодо заявлених позовних вимог, не були враховані судом при ухваленні заочного рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2023 року.

Крім того, представник відповідача зазначив, що власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 , відповідач ОСОБА_1 лише зареєстрована за вказаною адресою, проте з 2011 року навіть не мешкала там, оскільки з вересня 2011 року та по нині остання навчалась, працювала та мешкала у місті Дніпрі, а з 28.01.2022 року по 03.05.2023 року взагалі мешкала закордоном. Заборгованість, яку просить стягнути позивач, з відповідача ОСОБА_1 є абсолютно необґрунтованою та такою, що не відповідає дійсності.

Ухвалою суду від 17 червня 2024 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2023 року за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості, прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні призначеному на 25 червня 2024 року присутні не були, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

25 червня 2024 року поза межами судового засідання від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі, в якій представник відповідача просив суд проводити розгляд справи без його участі та скасувати заочне рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2023 року.

Представник позивача Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

25 червня 2024 року поза межами судового засідання від представника позивача на адресу суду надійшли заперечення, в яких представник зазначив, що заява відповідача не містить належних та допустимих доказів про обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та неповідомлення їх суду. Посилаючись на вимоги ст.9 закону України «Про житлово-комунальні послуги» представник позивача вказала, що місце проживання відповідача ОСОБА_1 у спірний період та по теперішній час зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , а отже вона у вказаний період була користувачем наданих послуг та несе солідарну з іншими відповідачами відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг за вказаною адресою.

У відповідності до ч. 1ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд дослідивши заяву про перегляд заочного рішення суду та матеріали справи, вважає, що вказана заяву не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частина 1статті 81ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно із положеннямист.285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це , посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, лише за сукупністю цих двох умов у суду є підстави для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Так, з матеріалів справи встановлено, що 21 лютого 2023 року Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (надалі КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення за період з 01 січня 2018 року по 04 листопада 2021 року у розмірі 33920,02грн., за послугу з постачання теплової енергії за період з 05 листопада 2021 року по 01 грудня 2022 року у розмірі 9856,40грн., плату за абонентське обслуговування за період з 05 листопада 2021 року по 01 грудня 2022 року у розмірі 262,81грн., а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 2684,00грн.. (а.с. 1-5)

Ухвалою суду від 27 лютого 2023 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. (а.с.25)

В ухвалі про відкриття провадження від 27 лютого 2023 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвала не отримана відповідачами, що підтверджується поштовим відправленням, яке повернулось на адресу суду 21 квітня 2023 року з відміткою «За закінченням строку зберігання». (а.с. 27-35)

У відповідності до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, interalia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Разом з цим, відповідачем в заяві про перегляд заочного рішення не наведено жодного доказу, в розумінні ст. 76 ЦПК України, який би мав істотне значення для правильного вирішення спору та спростовував висновки суду наведені в заочному рішенні суду від 26 квітня 2023 року, а обставини, на які посилається відповідач в своїй заяві про скасування заочного рішення у справі, не спростовують висновків суду, наведених у заочному рішенні.

Так, з мотивувальної частини рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2023 року справа вбачається, що згідно з довідки КПТМ «Криворіжтепломережа» (а.с.4) та довідок за відомостями відділу реєстрації місця проживання громадян від 21 лютого 2023 року (а.с.22, 23, 24) відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 з 27 серпня 1987 року по теперішній час, ОСОБА_1 з 06 травня 2005 року по теперішній час, ОСОБА_3 з 23 листопада 2000 року по теперішній час, та є споживачами послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які надаються КПТМ «Криворіжтепломережа», особовий рахунок № НОМЕР_1 .

В обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення суду представник відповідача зазначає, що відповідач ОСОБА_1 у спірний період фактично проживала за іншою адресою, з вказаного приводу суд зазначає.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Суб`єктами правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: орган державної влади та органи місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг; учасники - споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (ст.ст.4, 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» слідує, що житлово-комунальні послуги -це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно зі ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Пунктом 1 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п.5 ч.2 ст.7 цього Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

З вказаного слідує, що не зважаючи на фактичне проживання відповідача ОСОБА_1 за іншою адресою, законом не передбачено підстав для звільнення її від зобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг за зареєстрованим місцем проживання.

Відповідач ОСОБА_1 офіційно у встановленому порядку не відмовилася від послуг, які надавав позивач за адресою її зареєстрованого місця проживання.

Так згідно п.п. 29, 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005, у споживача є право, а у надавача послуг кореспондуючий обов`язок, зменшувати розмір плати за послуги у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі його письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з фактичного місця проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Таким чином, для того, щоб відступити від правила по замовчуванню щодо наявності у особи, місце проживання якої законно зареєстровано у квартирі, в якій надаються комунальні послуги, обов`язку по їх оплаті, така особа має подати надавачу послуг відповідну заяву із доказами, що підтверджують її відсутність в такому житлі, що за обставин цієї справи не мало місця та скаржником в апеляційній скарзі не спростовується. В протилежному випадку у надавача послуг є законні підстави виставляти вимогу про їх оплату усім особам, місце проживання яких зареєстровано у квартирі, що відповідатиме приписам ст. ст. 64, 156 ЖК України про обов`язок мешканця утримувати своє житло.

Таким чином за наведених обставин перегляд та скасування заочного рішення суду, яке набрало законної сили у встановленому порядку, порушуватиме принцип правової визначеності та суперечитиме ст. 11 ЦПК України з огляду на відсутність обґрунтованих заперечень відповідача проти позову.

Тобто, наявність одночасно двох умов для скасування заочного рішення судом не встановлена.

Виходячи з обставин, викладених вище, недоведеності при подачі заяви про перегляд заочного рішення суду обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд не знаходить підстав для застосування ст.288ЦПК України та задоволення заяви відповідача та перегляду заочного рішення суду.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до п.1 ч. 3ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

За таких обставин, заяву представника відповідача ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 76, 81, 258, ч.6 ст.259,284 -288, 353 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2023 року за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: Н. Ю. Вікторович