ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 грудня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 734/2137/23

Головуючий у першій інстанції Домашенко Ю. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/494/24

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

сторони:

позивач: Акціонерне товариство Чернігівобленерго

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Козелецького районного суду Чернігівської області у складі судді Домашенка Ю.М. від 07 листопада 2023 року, місце ухвалення рішення с-ще Козелець, у справі за позовом Акціонерного товариства Чернігівобленерго до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року Акціонерне товариство Чернігівобленерго звернулось до суду з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії. В обґрунтування вимог заявленого позову АТ Чернігівобленерго вказувало, що 16.08.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №62 про користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 , та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . 11.06.2020 року під час перевірки дотримання Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ) за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено порушення ПРРЕЕ, а саме, самовільне підключення електроустановок струмоприймачів до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку. На підставі виявленого порушення, представниками ВП Чернігівський РЕМ АТ Чернігівобленерго було складено акт про порушення №170480 від 11.06.2020 року та схему електропостачання споживача. В акті про порушення зазначалась дата проведення засідання комісії по розгляду актів про порушення: 25.06.2020 року о 10:00 год. Вказаний акт було складено у присутності дружини відповідача - ОСОБА_2 та нею підписаний. Позивач був належним чином повідомлений про засідання комісії по розгляду актів про порушення, проте, на засідання комісії не з`явився, та із відповідними заявами про перенесення засідання комісії не звертався. Згідно розрахунку вартості безобліково спожитої електроенергії по акту про порушення №170480 від 11.06.2020 року, сума безобліково спожитої електроенергії, яку відповідач має обов`язок відшкодувати позивачу за порушення ПРРЕЕ, становить 30 137 грн. 41 коп., і вказана сума відповідачем у добровільному порядку не сплачена. За доводами позивача, недоліки акту про порушення, зокрема, помилкове зазначення іншого пункту порушення ПРРЕЕ, не спростовують факту самого порушення, який є цілком доведеним та повністю підтвердженим. Позивач вказував, що ним вживались всі можливі заходи досудового врегулювання спору, проте, відповідач проігнорував лист із проханням щодо сплати безобліково спожитої електроенергії, із заявою про повторний перегляд акту про порушення ПРРЕЕ не звернувся, та відразу подав до суду позовну заяву про скасування рішення комісії по розгляду актів про порушення від 28.07.2020 року, оформленого протоколом №53 з розгляду акта про порушення від 11.06.2020 року №170480. За доводами позивача, рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 24.01.2023 року у справі № 751/5522/20, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 13.04.2023 року, позовні вимоги ОСОБА_1 було залишено без задоволення. На момент звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення вартості необлікованої електричної енергії, заборгованість у розмірі 30 137 грн. 41 коп. відповідачем не сплачена, договір про реструктуризацію заборгованості з відповідачем не укладався, і заходи щодо сплати суми боргу відповідач не приймає. За даних обставин, позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 30 137 грн. 41 коп. вартості необлікованої електричної енергії. Також позивач ставив питання про стягнення з відповідача на свою користь понесених судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 684 грн.

Заочним рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 07.11.2023 року задоволено позов АТ Чернігівобленерго до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Судом стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ Чернігівобленерго 30 137 грн. 41 коп. вартості необлікованої електричної енергії. Судом стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ Чернігівобленерго судовий збір у розмірі 2 684 грн.

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 02.01.2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 07.11.2023 року, залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі на заочне рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 07.11.2023 року ОСОБА_1 просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції від 07.11.2023 року, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог заявленого АТ Чернігівобленерго до ОСОБА_1 позову. Доводи апеляційної скарги вказують, що заочне рішення суду першої інстанції від 07.11.2023 року ухвалено судом за наявності невірної оцінки доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, без застосування норм матеріального права, які підлягають застосуванню. В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що ухвалення судом першої інстанції заочного рішення є передчасним, оскільки відповідач не був присутній на двох судових засіданнях, про які був повідомлений, а його представник - на одному, крім того, у електронному кабінеті відсутня ухвала про заочний розгляд справи, що є порушенням статті 281 ЦПК України. Апелянт не погоджується із твердженнями позивача відносно того, що особу, яка допустила контролерів на територію домоволодіння для перевірки лічильника електроенергії, встановлено на підставі паспорта громадянина України. Оскільки дружина відповідача, разом із відповідачем, в ході надання пояснень в суді, в рамках справи №751/5522/20 пояснили, що паспорт на той час перебував у ОСОБА_1 , а додатковим підтвердженням є зазначення неповних паспортних даних в акті про порушення від 11.06.2020 року. За доводами апелянта, суд першої інстанції не відобразив у рішенні порушення порядку складання акту про порушення, зокрема, в частині зазначення про його складання в присутності ОСОБА_1 , та в частині зазначення порушення відповідачем пункту 8.4.2.5 ПРРЕЕ, замість правильної кваліфікації порушення за пунктом 8.4.2.6 ПРРЕЕ, при цьому, в акті відсутня інформація про фактичне навантаження електричної мережі, що було на момент його складання. Доводи апеляційної скарги зазначають, що в акті №091569 про опломбування пакету з дротом, вказані присутніми відповідач та ОСОБА_2 , проте, їх підписи в даному акті відсутні. За доводами апелянта, у зв`язку з тим, що акт про порушення було складено із недоліками, він є недопустимим доказом, і не може бути доказом наявності правопорушення. Апелянт вважає незаконним проведення засідання комісії 21.07.2020 року, оскільки відповідач не був належним чином повідомлений про день та час засідання 21.07.2020 року. При цьому, посилання на отримання повідомлення адвокатом Фоменком С.О. про день та час повторного засідання комісії для розгляду акту від 11.06.2020 року, як на належне повідомлення відповідача, не ґрунтується на нормах закону. Апелянт стверджує, що позивачем на незаконному засіданні 21.07.2020 року було прийнято рішення про донарахування вартості безобліково спожитої електроенергії за 12 місяців, що передували дню порушення, в сумі 30 137 грн. 41 коп. За доводами апеляційної скарги, перерахунок за спожиту електричну енергію повинен бути проведений з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних днів, що передували дню виявлення порушення. Апелянт вказує, що у випадку врахування судом першої інстанції акту про порушення від 11.06.2020 року, як допустимого доказу, суд мав задовольнити позовну заяву лише частково. Доводи апеляційної скарги зазначають про наявність у відповідача пільг щодо судового збору, як у особи із інвалідністю 2 групи, та неврахування судом першої інстанції даної обставини при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 позивач АТ Чернігівобленерго просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 07.11.2023 року, у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтоване заочне рішення суду першої інстанції від 07.11.2023 року.

Згідно приписів ч.1 статті 369 ЦПК України, апеляційний суд розглядає справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 07.11.2023 року у справі за позовом АТ Чернігівобленерго до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії, за наявними у справі матеріалами, без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається із матеріалів справи, учасники даного спору обізнані про наявність ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами, без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 16.08.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №62 про користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 , та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 (а.с.12-15).

Із акту про порушення від 11.06.2020 року №170480 (а.с.22-26), вбачається, що в АДРЕСА_1 було встановлено порушення обліку електричної енергії, порушено ПРРЕЕ, п.8.4.2.5, п.2.3.3 ПРРЕЕ, а саме, самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів до електричної мережі, шляхом накладу на провода, що є власністю електропостачальника, відкритим типом без порушення схеми обліку. Вказаний акт підписано представниками оператора системи (позивача) та ОСОБА_2 , яка допустила представників оператора системи на об`єкт споживача. Акт містить схему електропостачання споживача, із відображенням місця самовільного підключення, а також дані для визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення обліку.

Працівниками позивача 11.06.2020 року було складено акт №091569 про пломбування та проведення робіт в електроустановках побутового споживача (а.с.21), про пломбування пакету з дротом, згідно акту про порушення №170480, який був особисто підписаний членом сім`ї ОСОБА_2 , яка було присутня при проведенні пломбування пакету.

Згідно із наданим позивачем розрахунком вартості безобліково спожитої електроенергії по акту про порушення ПРРЕЕ №170480 від 11.06.2020 року, вартість безобліково спожитої електроенергії за період з 11.06.2019 року по 01.06.2020 року становить 30 137 грн. 41 коп. (а.с.37-38).

Із протоколу засідання комісії Чернігівського РЕМ по розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії від 28.07.2020 року №53 (а.с.41) вбачається, що порушення виникло з вини відповідача ОСОБА_1 . Вартість необлікованої електроенергії становить - 30 137 грн. 41 коп.

29.07.2020 року відповідачу було направлено лист щодо необхідності сплати вартості безобліково спожитої електричної енергії у вищевказаному розмірі - 30 137 грн. 41 коп. (а.с.42), і даний лист отримано відповідачем особисто 10.08.2020 року (а.с.43).

Відповідних доказів сплати відповідачем вартості безобліково спожитої електричної енергії у розмірі 30 137 грн. 41 коп. по акту про порушення ПРРЕЕ № 170480 від 11.06.2020 року, матеріали даної цивільної справи в собі не містять.

З матеріалів справи вбачається, що за вих. №20-08/1 від 20.08.2020 року, адвокатом Фоменком С.О., в інтересах ОСОБА_1 було подано до суду позовну заяву про скасування рішення комісії від 28.07.2020 року, оформленого протоколом №53 з розгляду акта про порушення від 11.06.2020 року № 170480 (а.с.44-47).

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 24.01.2023 року у цивільній справі №751/5522/20 (а.с.48-51), залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 13.04.2023 року (а.с.52-56), позов ОСОБА_1 до АТ Чернігівобленерго про скасування зазначеного рішення Чернігівського РЕМ по розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії від 28.07.2020 року, оформленого протоколом №53 з розгляду акта про порушення від 11.06.2020 року №170480, залишено без задоволення а.с..

Ухвалою Верховного Суду від 29.09.2023 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Фоменка С.О. на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 24.01.2023 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 13.04.2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Чернігівобленерго про скасування рішення комісії, визнано неподаною та повернуто.

Як вбачається із заочного рішення суду першої інстанції від 07.11.2023 року, задовольняючи вимоги заявленого АТ Чернігівобленерго до ОСОБА_1 позову про стягнення вартості необлікованої електричної енергії, суд першої інстанції, враховуючи, що неправомірними діями відповідача позивачу завдано збитки, які відповідачем у добровільному порядку не відшкодовані, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог заявленого АТ Чернігівобленерго позову. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що доказів, які б підтверджували завдання збитків позивачу діями його працівників, а не відповідачем, суду не надано.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 відносно того, що висновок оскаржуваного заочного рішення суду першої інстанції від 07.11.2023 року про задоволення вимог заявленого АТ Чернігівобленерго до ОСОБА_1 позову про стягнення вартості необлікованої електричної енергії, не узгоджується із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставою для скасування заочного рішення суду від 07.11.2023 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що ухвалення судом першої інстанції заочного рішення є передчасним, оскільки відповідач не був присутній на двох судових засіданнях, про які був повідомлений, а його представник - на одному, крім того, у електронному кабінеті відсутня ухвала про заочний розгляд справи, що є порушенням статті 281 ЦПК України. Апелянт не погоджується із твердженнями позивача відносно того, що особу, яка допустила контролерів на територію домоволодіння для перевірки лічильника електроенергії, встановлено на підставі паспорта громадянина України. Оскільки дружина відповідача, разом із відповідачем, в ході надання пояснень в суді, в рамках справи №751/5522/20 пояснили, що паспорт на той час перебував у ОСОБА_1 , а додатковим підтвердженням є зазначення неповних паспортних даних в акті про порушення від 11.06.2020 року. За доводами апелянта, суд першої інстанції не відобразив у рішенні порушення порядку складання акту про порушення, зокрема, в частині зазначення про його складання в присутності ОСОБА_1 , та в частині зазначення порушення відповідачем пункту 8.4.2.5 ПРРЕЕ, замість правильної кваліфікації порушення за пунктом 8.4.2.6 ПРРЕЕ, при цьому, в акті відсутня інформація про фактичне навантаження електричної мережі, що було на момент його складання. Доводи апеляційної скарги зазначають, що в акті №091569 про опломбування пакету з дротом, вказані присутніми відповідач та ОСОБА_2 , проте, їх підписи в даному акті відсутні. За доводами апелянта, у зв`язку з тим, що акт про порушення було складено із недоліками, він є недопустимим доказом, і не може бути доказом наявності правопорушення. Апелянт вважає незаконним проведення засідання комісії 21.07.2020 року, оскільки відповідач не був належним чином повідомлений про день та час засідання 21.07.2020 року. При цьому, посилання на отримання повідомлення адвокатом Фоменком С.О. про день та час повторного засідання комісії для розгляду акту від 11.06.2020 року, як на належне повідомлення відповідача, не ґрунтується на нормах закону. Апелянт стверджує, що позивачем на незаконному засіданні 21.07.2020 року було прийнято рішення про донарахування вартості безобліково спожитої електроенергії за 12 місяців, що передували дню порушення, в сумі 30 137 грн. 41 коп. За доводами апеляційної скарги, перерахунок за спожиту електричну енергію повинен бути проведений з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних днів, що передували дню виявлення порушення. Апелянт вказує, що у випадку врахування судом першої інстанції акту про порушення від 11.06.2020 року, як допустимого доказу, суд мав задовольнити позовну заяву лише частково.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до ч.1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до приписів ч.1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Правовідносини між споживачами електричної енергії (фізичними особами, фізичними особами - підприємцями та юридичними особами, в тому числі тими, що фінансуються за рахунок коштів державного та/або місцевих бюджетів) з електропостачальниками, операторами систем розподілу та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються ЦК України, Законом України Про ринок електричної енергії, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312, іншими нормативно-правовими актами України та договорами.

Відповідно до ч.1 статті 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно положень п.3 ч.3 статті 58 Закону України Про ринок електричної енергії, споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.

Приписами ч.1 статті 77 Закону України Про ринок електричної енергії регламентовано, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Положеннями п.4 ч.2 статті 77 Закону України Про ринок електричної енергії визначено, що правопорушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Згідно із підпунктом 20 пункту 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 року, споживач електричної енергії зобов`язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж , а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Самовільне підключення - несанкціоноване (непогоджене) оператором системи підключення (у тому числі після відключення) електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що є підставою для оформлення акта про порушення та визначення обсягу необлікованої електричної енергії внаслідок такого підключення (п.1.1.2. Правил роздрібного ринку електричної енергії).

Згідно з підпунктом 3 пункту 1.1.2 ПРРЕЕ акт про порушення - документ установленої форми, який складається для фіксації факту порушення споживачем цих Правил та який є підставою для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії.

Відповідно до пункту 8.2.4 ПРРЕЕ, у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором.

Положеннями п.8.2.5 ПРРЕЕ регламентовано, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі, фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил.

Згідно з п. 8.4.2.5 ПРРЕЕ, визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення таких порушень: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі без порушення схеми обліку.

Відповідно до п.8.4.2.6 ПРРЕЕ, визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення таких порушень: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку.

Згідно із п.8.2.6 ПРРЕЕ, на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше, ніж з 3 уповноважених представників оператора системи. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти глави 8.4 цього розділу та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.

Відповідно до п.8.2.7 вказаних вище Правил, споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день). У разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії, оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту безоблікового споживання електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії.

Згідно приписів ч.1, ч.6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно положень частин 1-3 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 16.08.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №62 про користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 , та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 (а.с.12-15).

Із акту про порушення від 11.06.2020 року №170480 (а.с.22-26), вбачається, що в АДРЕСА_1 було встановлено порушення обліку електричної енергії, порушено ПРРЕЕ, п.8.4.2.5, п.2.3.3 ПРРЕЕ, а саме, самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів до електричної мережі, шляхом накладу на провода, що є власністю електропостачальника, відкритим типом без порушення схеми обліку. Вказаний акт підписано представниками оператора системи (позивача) та ОСОБА_2 , яка допустила представників оператора системи на об`єкт споживача. Акт містить схему електропостачання споживача, із відображенням місця самовільного підключення, а також дані для визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення обліку.

Працівниками позивача 11.06.2020 року було складено акт №091569 про пломбування та проведення робіт в електроустановках побутового споживача (а.с.21), про пломбування пакету з дротом, згідно акту про порушення №170480, який був особисто підписаний членом сім`ї ОСОБА_2 , яка було присутня при проведенні пломбування пакету.

Згідно із наданим позивачем розрахунком вартості безобліково спожитої електроенергії по акту про порушення ПРРЕЕ №170480 від 11.06.2020 року, вартість безобліково спожитої електроенергії за період з 11.06.2019 року по 01.06.2020 року становить 30 137 грн. 41 коп. (а.с.37-38).

Із протоколу засідання комісії Чернігівського РЕМ по розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії від 28.07.2020 року №53 (а.с.41) вбачається, що порушення виникло з вини відповідача ОСОБА_1 . Вартість необлікованої електроенергії становить - 30 137 грн. 41 коп.

29.07.2020 року відповідачу було направлено лист щодо необхідності сплати вартості безобліково спожитої електричної енергії у вищевказаному розмірі - 30 137 грн. 41 коп. (а.с.42), і даний лист отримано відповідачем особисто 10.08.2020 року (а.с.43).

Відповідних доказів сплати відповідачем вартості безобліково спожитої електричної енергії у розмірі 30 137 грн. 41 коп. по акту про порушення ПРРЕЕ № 170480 від 11.06.2020 року, матеріали даної цивільної справи в собі не містять.

З матеріалів справи вбачається, що за вих. №20-08/1 від 20.08.2020 року, адвокатом Фоменком С.О., в інтересах ОСОБА_1 було подано до суду позовну заяву про скасування рішення комісії від 28.07.2020 року, оформленого протоколом №53 з розгляду акта про порушення від 11.06.2020 року № 170480 (а.с.44-47). Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 , зокрема, вказував, що недоліками та порушеннями при складанні акта є те, що схема електропостачання споживача є нечіткою, неповною, не відповідає вимогам чинного законодавства; зазначення про складання акта у присутності власника ОСОБА_1 , хоча у цей час він знаходився у м.Києві; не встановлено належним чином особу представника власника перед складанням акта (порушено вимоги абз.1 п. 8.2.5 Правил); ОСОБА_2 не роз`яснено її право внести зауваження до акта. ОСОБА_1 зазначав, що доказом порушення порядку складання акта є той факт, що при складанні акта №091569 про пломбування та проведення робіт в електроустановках побутового споживача інспектора ГТА Сочивця М.С. при опломбуванні пакету з дротом, який начебто він проводив, вказані присутніми ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а підписи останніх відсутні в акті. ОСОБА_1 стверджував, що у зв`язку з тим, що акт про порушення складений із недоліками, він не може бути доказом наявності правопорушення. За доводами ОСОБА_1 , порушення при здійсненні розрахунку вартості безобліково спожитої електроенергії по акту про порушення ПРРЕЕ №170480 від 11.06.2020 року є: неправильний період нарахування; дані, що взяті для проведення розрахунку по формулі розрахунку, не підтверджуються і не обґрунтовуються жодним пунктом акта перевірки; відповідач при проведенні розрахунку не надає обґрунтування часу використання позивачем електричної енергії протягом 8 годин на добу. ОСОБА_1 стверджував, що фіксацію даного порушення проведено без додержання Правил та законів, та прийняте рішення про нарахування суми за начебто спожиту електроенергію без її обліку.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 24.01.2023 року у цивільній справі №751/5522/20 (а.с.48-51), залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 13.04.2023 року (а.с.52-56), залишено без задоволення позов ОСОБА_1 до АТ Чернігівобленерго про скасування рішення комісії від 28.07.2020 року, оформленого протоколом №53 з розгляду акта про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії №170480. При цьому, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 допущено безоблікове споживання електричної енергії, тобто, доведена належними і допустимими доказами правомірність прийнятого 28.07.2020 року рішення комісією Чернігівського РЕМ АТ Чернігівобленерго, оформленого протоколом №53 з розгляду акта про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії від 11.06.2020 року № 170480. Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції від 24.01.2023 року, ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою. Переглядаючи вказане рішення суду першої інстанції від 24.01.2023 року, апеляційний суд погодився із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ Чернігівобленерго, який узгоджується із матеріалами справи та приписами законодавства. Апеляційним судом було відхилено доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 відносно того, що акт про порушення було складено без участі ОСОБА_1 , та що даний акт підписано особою, з якою не укладено договору про користування електричною енергією. Оскільки, як вказано у постанові апеляційного суду від 13.04.2023 року у справі №751/5522/20, даний акт складено за участю уповноваженого представника Євгоровського С.В. (споживча) - Євгоровської Л.С., як того вимагає пункт 8.2.5 ПРРЕЕ. Оскільки ОСОБА_2 , яка підписала акт про порушення, мала доступ до закритих приміщень позивача, допустила представників енергопостачальника на об`єкт для проведення перевірки, чого не може зробити неуповноважена особа, то акт про порушення ПРРЕЕ складений за участю уповноваженого представника позивача, як того вимагає пункт 8.2.5 ПРРЕЕ. Суд апеляційної інстанції при розгляді справи №751/5522/20 також відхилив доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 відносно того, що суд повинен був застосувати положення п.п.21 п.5.1.2. ПРРЕЕ, відповідно до якого оператор системи зобов`язаний проводити не рідше одного разу на 6 місяців контрольний огляд засобів комерційного обліку споживачів, відповідно до затверджених графіків; у зв`язку з цим перерахунок за спожиту електричну енергію повинен бути проведений з дня останнього контрольного огляду приладів обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, оскільки розрахунок обсягів безобліково спожитої електричної енергії правильно визначений з урахуванням приписів п.8.4 ПРРЕЕ.

Ухвалою Верховного Суду від 29.09.2023 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Фоменка С.О. на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 24.01.2023 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 13.04.2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Чернігівобленерго про скасування рішення комісії, визнано неподаною та повернуто.

Враховуючи наведене, вищевказаними судовими рішеннями, які є преюдиційними для справи, яка переглядається, був встановлений факт безоблікового споживання ОСОБА_1 електричної енергії, тобто, доведено належними і допустимими доказами правомірність прийнятого 28.07.2020 року рішення комісією Чернігівського РЕМ АТ Чернігівобленерго, оформленого протоколом №53 з розгляду акта про порушення від 11.06.2020 року №170480.

Згідно із приписами ч.4, ч.5 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що преюдиційність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто, піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

У випадку преюдиційного установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиційного рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відродження у мотивувальній частині судового акта (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.04.2018 року у справі №753/11000/14-ц, провадження №61-11сво17). Подібні правові висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 03.07.2018 року у справі № 917/1345/17, провадження №12-144гс18), від 08.06.2021 року у справі №662/397/15-ц, провадження № 14-20цс21.

Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2018 року у справі №917/1345/14, провадження №12-144гс18 зазначила, що преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

З огляду на викладене, правомірність прийнятого 28.07.2020 року рішення комісією Чернігівського РЕМ АТ Чернігівобленерго, оформленого протоколом №53 з розгляду акта про порушення від 11.06.2020 року №170480, а також вина ОСОБА_1 у безобліковому споживанні електричної енергії встановлена судовими рішеннями, які набрали законної сили, у вищезазначеній цивільній справі №751/5522/20. За даних обставин, вказані обставини є обов`язковими для суду при розгляді даної цивільної справи №734/2137/23, яка наразі розглядається, та в силу приписів ч.4, ч.5 статті 82 ЦПК України, зазначені обставини доказуванню не підлягають.

У контексті законодавчих положень норм права, які регулюють спірні правовідносини, та фактичних, документально підтверджених обставин справи, враховуючи, що неправомірними діями відповідача позивачу завдано збитки, які відповідачем у добровільному порядку не відшкодовані, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновку оскаржуваного заочного рішення суду першої інстанції від 07.11.2023 року про наявність підстав для задоволення вимог заявленого АТ Чернігівобленерго до ОСОБА_1 позову про стягнення вартості необлікованої електричної енергії в розмірі 30 137 грн. 41 коп. При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що доказів, які б підтверджували завдання збитків позивачу діями його працівників, а не відповідачем, суду не надано.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що ухвалення судом першої інстанції заочного рішення є передчасним, оскільки відповідач не був присутній на двох судових засіданнях, про які був повідомлений, а його представник - на одному, крім того, у електронному кабінеті відсутня ухвала про заочний розгляд справи, що є порушенням статті 281 ЦПК України.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Приписами ч.1 статті 280 ЦПК України регламентовано, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, що відповідач та його представник про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому Законом порядку. Копії ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви, повістку щодо судового засідання, призначеного на 23.06.2023 року, відповідач отримав 17.06.2023 року (а.с.73), проте, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, про причини неявки та неподання відзиву суд першої інстанції не повідомив. У судове засідання суду першої інстанції, призначене на 28.08.2023 року, відповідач також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Згідно матеріалів справи, судову повістку відповідачу не було вручено, із довідкою Укрпошти про причини невручення: адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.76). При цьому, судом вказану судову повістку було надіслано за належною адресою відповідача. Судове засідання, призначене на 26.09.2023 року, не відбулося у зв`язку із перебуванням головуючого судді на періодичному навчанні. Крім того, до суду першої інстанції надійшла заява представника відповідача - адвоката Фоменка С.О. про відкладення зазначеного судового засідання та надання можливості ознайомитися із матеріалами справи. У судове засідання, призначене на 07.11.2023 року, відповідач та його представник не з`явилися, про причини неявки не повідомили. При цьому, судову повістку в судове засідання відповідач отримав 30.10.2023 року (а.с.89), а його представник - 27.09.2023 року (а.с.90).

Ухвалюючи оскаржуване заочне рішення від 07.11.2023 року, суд першої інстанції констатував, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про час, дату і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Представником позивача 07.11.2023 року було подано заяву про розгляд справи без участі представника позивача (а.с.91), в якій сторона позивача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. За даних обставин, за наявності письмової згоди представника позивача судом першої інстанції було ухвалено заочне рішення від 07.11.2023 року.

Звертаючись до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 07.11.2023 року (а.с.107-113), сторона відповідача вказувала, що у суду не було підстав для ухвалення 07.11.2023 заочного рішення, оскільки відповідач не був присутній на двох судових засіданнях, і у матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення відповідача та його представника про призначені судові засідання. Зокрема, перше судове засідання суду першої інстанції 23.06.2023 року було перенесено за заявою представника позивача, у наступне судове засідання 28.08.2023 року, відповідач не з`явився; судове засідання, призначене на 26.09.2023 року, не відбулося у зв`язку із перебуванням судді на навчанні, а у судовому засіданні 07.11.2023 року відповідач не був присутній, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, а його представник був задіяний у невідкладних слідчих діях.

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 02.01.2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 07.11.2023 року, залишено без задоволення (а.с.137-139); розгляд даної заяви відповідача відбувся за участі представників сторін спору. При цьому, суд першої інстанції в ухвалі від 02.01.2024 року вказав, що з огляду на неподання відповідачем відзиву на позовну заяву, повторну його неявку в судове засідання та неповідомлення про причини неявки, з письмової згоди представника позивача, судом 07.11.2023 року ухвалено заочне рішення. Стороною відповідача до заяви про перегляд заочного рішення не додано жодних доказів, які б свідчили про поважність причин неподання відзиву на позовну заяву та неявки відповідача, його представника в судові засідання суду першої інстанції.

За даних обставин, доводи апеляційної скарги про передчасне ухвалення судом першої інстанції 07.11.2023 року заочного рішення, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи, оскільки вказані доводи апелянта спростовуються матеріалами справи та вказаними вище нормами права, які регулюють дані правовідносини.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку оскаржуваного заочного рішення суду першої інстанції від 07.11.2023 року про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства Чернігівобленерго до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Оскільки даний висновок суду першої інстанції узгоджується із приписами норм права, які регламентують спірні правовідносини та із з`ясованими судом обставинами по справі, які підтверджені відповідними доказами, дослідженими судом в ході розгляду даної справи.

Разом з тим, в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє доводи апеляційної скарги, які зазначають про наявність у відповідача пільг щодо судового збору, як у особи із інвалідністю 2 групи, та неврахування судом першої інстанції даної обставини при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається із копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 , виданого 04.12.2013 року Пенсійним фондом України, Серія ААЗ №515537 (а.с.116), вид пенсії ОСОБА_1 : По інвалідності 2 грп. загальне захворювання. Отже, ОСОБА_1 має пільги щодо сплати судового збору, визначені п.9 ч.1 статті 5 Закону України Про судовий збір.

За даних обставин, судом першої інстанції необґрунтовано стягнуто на користь позивача судовий збір з відповідача, який, відповідно до Закону України Про судовий збір, належить до переліку осіб, звільнених від його сплати. У зв`язку із наведеним та приймаючи до уваги приписи ч.6 статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, апеляційний суд вважає за необхідне змінити заочне рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 07.11.2023 року, в частині розподілу судових витрат між сторонами, виклавши третій абзац його резолютивної частини у наступній редакції: Компенсувати Акціонерному товариству Чернігівобленерго за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.

В іншій частині заочне рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 07.11.2023 року, апеляційний суд вважає за необхідне, залишити без змін.

Керуючись статтями: 141, 367, 368, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 07 листопада 2023 року, змінити в частині розподілу судових витрат між сторонами, виклавши третій абзац його резолютивної частини у наступній редакції:

Компенсувати Акціонерному товариству Чернігівобленерго за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.

В іншій частині заочне рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 07.11.2023 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 20.12.2024 року.

Головуючий: Судді: