Справа №295/2228/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі

Головуючої судді Воробйової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Опанасюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

у порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Слюсаря Валентина Володимировича

про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати незаконною та скасувати постанову приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Слюсаря Валентина Володимировича №13/02-31 від 19.01.2024.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 . Іншим співвласником квартири був чоловік позивача ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач та її покійний чоловік уклали спадковий договір від 24.10.2004 щодо вищевказаної квартири, набувачем за яким була дочка власників квартири ОСОБА_3 . Спадковий договір був посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Слюсарем В.В. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Позивач звернулась до приватного нотаріуса Слюсаря В.В. з питанням розірвання спадкового договору, однак постановою нотаріуса №13 від 19.01.2024 ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки частка померлого ОСОБА_2 у спільному майні (квартирі) не була визначена та на вказану квартиру накладена заборона. Постанову нотаріуса позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що після смерті чоловіка ОСОБА_1 спадщина не відкривалась у зв`язку із дією спадкового договору. Позивач та її покійний чоловік на день його смерті були зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 , та проживали разом, тому в силу вимог ст.1258, ч. 2 ст. 1268 ЦК України, позивач має право на оформлення спадщини після смерті чоловіка, у зв`язку зі смертю набувача за спадковим договором ОСОБА_4 . Відмовляючи у вчиненні нотаріальної дії нотаріус послався на те, що виділити частку із спільної сумісної власності у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 не можливо. Позивач вважає, що нотаріус порушив вимоги цивільного законодавства та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 04.03.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

26.03.2024 від відповідача до суду надійшов відзив на позов, у якому вказано, що оскільки відчужувачами за спадковим договором є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зняття заборони на квартиру АДРЕСА_2 за заявою позивача не є можливим. Майно належить відчужувачам на праві спільної сумісної власності, повноважень нотаріуса на поділ квартири (визначення часток) при відсутності одного із співвласників не достатньо, неможливо зняти заборону з частки квартири (частка не виділена). Спадщина після ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на момент видачі постанови №13 від 19.01.2024 не відкривалась, спадкові справи згідно зі Спадковим реєстром не заводились, заява про прийняття спадщини на момент винесення постанови, не подавалась. Не можливо достовірно встановити, чи виконала ОСОБА_4 свої зобов`язання по спадковому договору. Відповідну заяву про виконання умов спадкового договору та зняття накладеної заборони нею не було надано. На підставі викладеного вище та керуючись ст.49 Закону України "Про нотаріат", відповідач відмовив ОСОБА_1 у знятті заборони з квартири АДРЕСА_1 , до вирішення справи в судовому порядку. Скасування постанови без припинення спадкового договору та зняття заборони вважає недоцільним.

Інших заяв по суті справи до суду не надійшло.

Протокольною ухвалою суду від 10.04.2024 підготовче провадження у справі завершено та призначено розгляд справи по суті.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача ОСОБА_5 подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, у якій вказано, що позивач позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідно до ст. 211, 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних матеріалів справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_3 , є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 24.09.1993 (а.с. 9).

22.10.2004 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (відчужувачі) та ОСОБА_3 (набувач) уклали спадковий договір, який посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Слюсарем В.В., відповідно до умов якого ОСОБА_2 та ОСОБА_1 передають у власність після їхньої смерті належну їм квартиру АДРЕСА_1 , за умови виконання розпоряджень, вказаних у п.4 цього договору, ОСОБА_3 (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , яке видане 01.03.2014 (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , яке видане 18.11.2023(а.с. 6 зворот).

Постановою №13/02-31 від 19.01.2024 приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Слюсар В.В. відмовив ОСОБА_1 у припиненні, розірванні спадкового договору, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Слюсарем В.В. 22.10.2004 за реєстром №5252 та знятті заборони з квартири АДРЕСА_1 , до вирішення справи в судовому порядку. Постанову нотаріус обґрунтував тим, що заяву про виконання умов договору та зняття заборони при житті ОСОБА_4 не подавала. Спадщина після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не відкривалась, заяви про прийняття спадщини не подавались. Достовірно встановити, що умови спадкового договору виконані, а головне, виділити частку з спільної сумісної власності у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , не можливо. В зв`язку з тим, що ОСОБА_1 пережила ОСОБА_4 , відносно них спадковий договір припиняється, але у зв`язку з тим, що власність квартири АДРЕСА_2 спільна сумісна, зняти заборону з нерухомого майна, окрім як в судовому порядку, не є можливим. Видача свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , можлива тільки після вирішення в судовому порядку (а.с. 8).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача (ст. 1302 ЦК України).

Відчужувачем у спадковому договорі може бути подружжя, один із подружжя або інша особа. Набувачем у спадковому договорі може бути фізична або юридична особа (ст. 1303 ЦК України).

Предметом спадкового договору може бути майно, яке належить подружжю на праві спільної сумісної власності, а також майно, яке є особистою власністю будь-кого з подружжя (ч. 1 ст. 1306 ЦК України).

На майно, визначене у спадковому договорі, нотаріус, який посвідчив цей договір, накладає заборону відчуження (ч. 1 ст. 1307 ЦК України).

Нормами ч. 2 ст. 1 Закону країни "Про нотаріат" визначено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок).

Відповідно до п. 8.6. Подружжя має право укласти спадковий договір щодо майна, яке належить йому на праві спільної сумісної власності.

У разі смерті фізичної особи-набувача або ліквідації юридичної особи - набувача за спадковим договором дія договору припиняється, а на примірниках договору за письмовою заявою відчужувача нотаріус вчиняє відповідний напис (п. 8.10 Положення).

Нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору (абз. 4 п. 5.1 Порядку).

Отже, нормами Положення передбачено, що у разі смерті фізичної особи-набувача за спадком договором, дія договору припиняється, що є підставою для зняття заборони відчуження майна, однак відповідач вказаних приписів Положення не дотримався.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про нотаріат", нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників; 9) в інших випадках, передбачених законом.

Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону.

Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Нормами ст. 50 Закону України "Про нотаріат" визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Положення ст. 321 ЦК України закріплюють конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, протоколів №1, 2, 4, 7 та 11 до Конвенції". Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Відмовляючи у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус послався на те, що квартира АДРЕСА_1 належить співвласникам на праві спільної сумісної власності, та у зв`язку із смертю співвласника ОСОБА_2 зняти заборону з нерухомого майна, окрім як в судовому порядку, не є можливим.

Суд вважає, що відмова відповідача у вчиненні нотаріальної дії суперечить вимогам ст. 49 Закону України "Про нотаріат", оскільки вказана норма закону не передбачає відмову у вчиненні нотаріальної дії на наведених нотаріусом підставах.

У спірній постанові нотаріус жодним чином не аргументує, яким приписам чинного законодавства суперечить зняття заборони відчуження майна при припиненні спадкового договору, та якими нормами визначено, що для вирішення такого питання обов`язково має бути визначена частка майна кожного співвласника.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №13/02-31 від 19.01.2024 є неаргументованою, суперечить вимогам чинного законодавства та порушує права та інтереси позивача на володіння своїм майном, тому підлягає скасуванню.

З огляду на задоволення позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 2, 12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Слюсаря Валентина Володимировича №13/02-31 від 19.01.2024.

Стягнути з приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Слюсаря Валентина Володимировича на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у сумі 1 211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Слюсар Валентин Володимирович (м. Житомир, вул. Перемоги, 19/2, офіс 14).

Суддя Т.А. Воробйова