Справа № 392/925/24
№ пров. 2-о/697/86/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2024 м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Сивухіна Г.С.

за участю секретаря Бичук А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою адвоката Константінової Тетяни Миколаївни, діючої в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника, діючи в інтересах ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою про встановлення факту самостійного виховання дитини.

Ухвалою суду від 24.07.2024 провадження у справі було зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №201/5972/22.

Ухвалою суду від 31.10.2024 провадження у справі було поновлено.

У судові засідання 18.11.2024 та 23.12.2024 заявник та представник заявника не з`явилися, хоча про час ті місце розгляд справи повідомлялися належним чином.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Предметом заяви є встановлення факту самостійного виховання дитини.

Метою встановлення факту заявник зазначає надання відстрочки від призову на військову службу.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Для підтвердження самостійного виховання дитини батьком необхідне існування (настання) обставин, у силу яких обсяг прав матері обмежується або припиняється. Оскільки в СК України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі, можна констатувати, що в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), які мають бути підтверджені виключно актами цивільного стану (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім) та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються та не потребують додаткового підтвердження того, що один з батьків самостійно їх виконує (пункти 73-74 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі №201/5972/22).

СК України не встановлено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини. Так само як визначена частиною першою статті 15 СК України невідчужуваність сімейних обов`язків свідчить про неможливість повної відмови від сімейних обов`язків, якими є, зокрема, обов`язки щодо виховання дитини.

Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена частиною першою статті 15 СК України невідчужуваність сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо виховання дитини, то факт одноосібного виховання дитини одним з батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини. Інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право (пункти 87-88 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22).

Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

Згідно з ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, враховуючи роз`яснення Великої Палати Верховного Суду в постанові від 11.09.2024 у справі №201/5972/22 суд дійшов висновку, що факт самостійного виховання дитини та перебування її на утриманні не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки встановлення такого факту зумовлює виникнення спору про право, що підлягає розгляду за правилами позовного провадження.

З огляду на викладене суд вважає, що заяву необхідно залишити без розгляду.

Керуючись 258-261, 315, 353, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката Константінової Тетяни Миколаївни, діючої в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання дитини - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що він має право звернутись до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя Г. С. Сивухін