СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ун. № 759/9775/24
пр. № 2/759/3723/24
20 червня 2024 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,
секретаря судового засідання Кривонос Ю.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві, третя особа: Центральне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Київ) про скасування арешту з нерухомого майна,
І. Позиція сторін у справі
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який був чоловіком ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_3 , залишилось спадкове майно, саме 1/3 частина квартири АДРЕСА_2 . 23.02.2022 державним нотаріусом Дванадцятої КДНК було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки на квартиру накладено обтяження відповідно до постанов ВДВС про арешт майна боржника №6-175/14 від 30.04.2004, ВДВС б/н, від 18.03.2002 та ВДВС №610/14 від 09.03.2005. Святошинським районним ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ 23.04.2024 було надано відповідь на заяву ОСОБА_1 , що зняти арешт не є можливим оскільки матеріали виконавчого провадження знищені, та надати інформацію, з яких підстав було накладено арешт, не можуть.
ІІ. Процесуальні дії і рішення суду
відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 14.05.2024 визначено суддю Ул`яновську О.В. (а.с. 34-35).
Ухвалою судді від 16.05.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків (а.с. 37-38).
Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 31.05.2024 відкрито загальне позовне провадження та розпочато підготовче засідання (а.с. 48-49).
Ухвалою судді від 31.05.2024 витребувано у Дванадцятої КДНК копію спадкової справи (а.с. 50-51).
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.06.2024 підготовче провадження по справі закрито. Призначено справу до судового розгляду (а.с. 60).
Позивачі та їх представник у судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Третя особа у судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України.
ІІІ. Фактичні обставини справи
судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 10).
Відповідно до довідки №4490/02-14 від 22.08.2023 Дванадцятої КДНК після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , відкрилася спадкова справа №1254/2020, заяву про прийняття спадщини за законом подали: син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (законний представник ОСОБА_1 ) та дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 12).
18.03.2002 державним виконавцем ВДВС Святошинського районного управління юстиції Скуржинською Н.М. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, та накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 21).
30.04.2004 державним виконавцем ВДВС Святошинського районного управління юстиції Скуржинською Н.М. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, та накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 (а.с. 17).
15.02.2005 державним виконавцем ВДВС Святошинського районного управління юстиції Скуржинською Н.М. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, та накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 (а.с. 29).
ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду
частиною 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Приписами ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
Аналогічні положення наведені й в п. 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 за №512/5.
Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
За змістом ч.ч. 1 та 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.
Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що власник має право вимагати відновлення свого порушеного права, в даному випадку - звільнення з-під арешту майна, яке належить йому на праві власності.
Між тим, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо нього будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.
Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Тобто, наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує право власності позивачів, внаслідок чого вони позбавлені змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном та власний розсуд.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку позовна заява підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 261, 509, 525, 526, 530, 553, 554, 559, 628, 1049, 1050, 1054 ЦК України, 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 280-283, 353 ЦПК України,-
позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві, третя особа: Центральне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Київ) про скасування арешту з нерухомого майна задовольнити.
Звільнити з-під арешту майно померлого ОСОБА_3 , який був накладений на підставі постанови:
№6-175/14 від 30.04.2004 Відділу державної виконавчої служби у Святошинському районі м. Києва, 1/3 частина квартири АДРЕСА_2 ;
№б/н від 18.03.2002 Відділу державної виконавчої служби у Святошинському районі м. Києва, квартиру АДРЕСА_2 ;
№610/14 від 09.03.2005 Відділу державної виконавчої служби у Святошинському районі м. Києва, 1/3 частина квартири АДРЕСА_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.В. Ул`яновська
Повний текст судового рішення складено 26.06.2024.