20.05.2024 Єдиний унікальний номер 138/3317/23
Справа №138/3317/23
Ленінський районний суд м.Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Зибалової П.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу №138/3317/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів-
ОСОБА_1 13.11.2023 року звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області про стягнення аліментів.
В обґрунтування позову зазначила, що 14.02.2019 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Шлюб зареєстровано Володимир-Волинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Волинської області, актовий запис №27.
Спільно проживали з вересня 2018 року у м. Варшава Республіки Польща.
Від спільного подружнього життя мають сина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Протягом останнього року шлюбні відносини погіршились. З 03.12.2022 року проживають окремо, припинено шлюбні відносини та ведення спільного господарства.
Переїхали з сином та проживають за іншою адресою.
З моменту припинення шлюбних відносин та по цей час дитина- ОСОБА_4 постійно проживає разом з матір*ю та перебуває на її утриманні.
Заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 31.08.2023 року розірвано шлюб з відповідачем.
Перебуваючи у шлюбі, 19.08.2020 року подружжям було засновано ТОВ «LIONEL BUDSERWIS», яке здійснює діяльність: столярний завод, електромонтаж, ремонт та обслуговування готових виробів із металу, виконання інших будівельних робіт. Розмір статутного капіталу становить 5 000,00 злотих.
01.02.2023 року передала свою частку у ТОВ «LIONEL BUDSERWIS» матері ОСОБА_5 , так як у ТОВ за законодавством Республіки Польща має бути два власника. На даний час фірма працює, колишній чоловік, як фактичний власник, є головою правління фірми та отримує дохід від її діяльності.
З моменту припинення шлюбних відносин відповідач відмовляється приймати участь в утриманні дитини.
У період з грудня 2022 року по цей час самотужки виховує сина та утримує, забезпечує всім необхідним для нормального та повноцінного розвитку , як фізичного так розумового, духовного і морального. Виховуючи та утримуючи дитину самостійно, змушена сплачувати за харчування, одяг, іграшки, дитячий садочок, відвідування дитиною гуртків та секцій, відпочинок, оздоровлення, розваги, оренда квартири, лікування та інше.
Загальна сума витрат виключно на утримання дитини в місяць складає близько 24 880,00 грн.
Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 12 400,00 грн., так як є працездатним, не має інших утриманців, не хворіє, має власний бізнес та значного розміру дохід.
На підставі викладеного просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісяця у розмірі 12 400,00 грн. і до досягнення повноліття, витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. та витрати на переклад доказів у розмірі 5 710,00 грн.
Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15.11.2023 року цивільну справу передано до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська для розгляду за підсудністю.
Ухвалою судді від 18.12.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Від позивача ОСОБА_1 та її представника-адвоката Горбового В.А. на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позов підтримують та просять задовольнити. Не заперечують щодо заочного розгляду справи.
Від відповідача відзив на позов не надійшов.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не з*явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.
На підставі ст.280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 14.02.2019 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Шлюб зареєстровано Володимир-Волинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис №27 (а.с.10).
Від спільного подружнього життя мають сина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.12-15)
Заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 31.08.2023 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.11).
Малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з матір АДРЕСА_1 та знаходиться на її утриманні (а.с. 17-69, 86).
Батько дитини - ОСОБА_2 участі в утриманні дитини не приймає. Проживає та працює в Республіці Польща, є співзасновником ТОВ« LIONEL BUDSERWIS»
За Договором продажу часток компанії ТОВ LIONEL BUDSERWIS, укладеного 01.02.2023 року, ОСОБА_7 продала, а ОСОБА_8 купила 50 часток компанії ТОВ LIONEL BUDSERWIS (а.с. 79-80).
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
Згідно із ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.
Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та виплачуються щомісячно.
Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.
Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України.
Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Вирішуючи позовні вимоги, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення аліментів на утримання дитини, але не у повному розмірі, про який просить позивач, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами витрати на утримання дитини на місяць у розмірі 24 800 грн. Аліменти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісяця у розмірі 7 000 грн. до досягнення дитиною повноліття.
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 10 000 грн. , суд виходить з наступного.
Відповідно до ст..133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов*язаних з розглядом справи. До витрат, пов*язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ст..141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв*язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п*яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір від 20.17.2023 року про надання адвокатських послуг, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Горбовим В.А. ( а.с.89-90 ).
Відповідно до п.3 Договору замовник зобов*язується за виконані роботи виплатити виконавцю винагороду (гонорар) в розмірі, який обумовлюється додатковою угодою до даного договору.
Оплата винагороди (гонорару) здійснюється одноразово до, або в момент виконання замовником обумовленої роботи та/або підписання сторонами акта виконаних робіт.
Підставою для виплати винагороди (гонорару) являється факт підписання та/або виконання умов цього договору сторонами та/або належним чином підписаний сторонами акт виконаних робіт.
Приймаючи до уваги, що позивачем додаткова угода до даного договору та акт виконаних робіт не надано, сума гонорару у договорі від 20.07.2023 року не зазначена, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. з відповідача на користь позивача.
З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 5 710,00 грн. за переклад документів, що підтверджується рахунком-фактурою від 27.10.2023 року та квитанцією про сплату зазначеної суми коштів ( а.с. 87-88).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 184, 189, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 81, 82, 133, 141, 142, 206, 247, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів- задовольнити частково.
Стягувати щомісяця з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 7 000,00 грн. (сім тисяч грн.), з урахуванням індексації, починаючи з 13.11.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.
В задоволенні позову в іншій частині-відмовити.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 судові витрати у розмірі 5 710,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя Н.Г.Остапенко