Справа №: 398/3011/24
провадження №: 2-о/398/207/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"19" червня 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Голосеніної Т.В.,

за участю секретаря Шаповал І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

11.06.2024 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті його матері - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України у м.Волноваха Донецької області.

Заяву обґрунтовує тим, що заявник є сином померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала за адресою АДРЕСА_1 . Від сестри, яка проживала разом з матірю, він дізнався, що мати ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. На прохання заявника надати йому копію свідоцтва про смерть або довідку про смерть, які видані на тимчасово окупованій території, сестра відмовилася. Підтвердити факт смерті матері заявник може лише копією могили матері, перепискою з сестрою та поясненнями свідка.

Встановлення факту смерті для заявника має юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації майнових та особистих немайнових прав, зокрема належної реєстрації смерті матері та отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка.

Просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України у м.Волноваха Донецької області.

У судовому засіданні заявник підтвердив обставини, викладені у заяві, зазначив, що сестра категорично відмовилася надати будь-які інші документи на підтвердження факту смерті матері через страх проживання на окупованій території, просив заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення вимог заяви не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_2 , 1949 року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 18.11.1979 року.

Згідно довідки від 09.04.2024 року № 3505- ОСОБА_1 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою АДРЕСА_2

На фотокопії, яка приєднана до справи, зображена могила з хрестом та табличка, відповідно до якої суд робить висновок, що місце поховання належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно наданої копії переписки у мессенжері встановлено, що абонент, який підписаний у заявника як «Аня сестра» повідомила останньому, що мама померла, через що суд робить висновок, що зазначена переписка стосується саме смерті ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначила, що вона є дружиною заявника та підтвердила факти, викладені в заяві.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

За статтею 315 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 317 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Встановлення факту смерті необхідно заявнику для реалізації своїх прав за законодавством України.

За положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022), затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та змінами внесеними указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який подальшими Указами Президента України неодноразово подовжувався та триває і на теперішній час.

Також, згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 затверджено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окуповані російською федерацією. До таких територій віднесено у тому числі м.Волноваха Волноваського району Донецької області.

Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за №719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №1 Об/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма №Юб-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів: е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

При розгляді цієї справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Так, у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republico f Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення.

Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Судом об`єктивно встановлено, що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла у м.Волноваха Донецької області.

Оскільки відсутні належні документи для видачі свідоцтва про смерть, а смерть особи є юридичним фактом, який має наслідки припинення, зміни або виникнення багатьох правовідносин, тому має безпосереднє значення для реалізації особою своїх прав.

Вказані обставини позбавляють заявника можливості звернення до органів державної реєстрації актів цивільного стану. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті.

Відтак, з метою захисту законних прав заявника, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення заяви.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до чинного законодавства, у разі появи особи, факт смерті якої встановлено судом, вона чи інша заінтересована особа, мають право звернутись до суду із заявою про скасування відповідного рішення про встановлення факту смерті.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Правил державної реєстрації актів цивільного стану у Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, рішення суду про встановлення факту смерті є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі, зокрема, встановлення у судовому порядку факту смерті.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, рішення підлягає негайному виконанню.

Оскільки заявник звільнений від сплати судового збору відповідно до пункт 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 293, 294, 315-316, 319, 259, 263-265 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки села Нижня Сироватка Донецької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Волноваха Донецької області у віці 74 роки.

Допустити негайне виконання судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Повний текст рішення виготовлено 24 червня 2024 року.

Суддя Т.В. Голосеніна