ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6072/24 Справа № 235/101/21 Суддя у 1-й інстанції - Черкез Д.Л. Суддя у 2-й інстанції - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Барильської А.П., Демченко Е.Л.,

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2024 року по справі за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання батьківства та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання батьківства та стягнення аліментів.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2023 року визнано ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внесено зміни до актового запису № 342 від 30 липня 2003 року, вчиненого Відділом реєстрації актів громадянського стану Будьоннівського районного управління юстиції м. Донецька, про народження ОСОБА_3 , вказавши у графі батько « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України». Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26 січня 2023 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, тобто до 17 червня 2026 року, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн. та витрати за складання висновку генотипоскопічного дослідження у розмірі 12 950,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 908,00 грн. на користь держави.

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі.

Вказана заява мотивована тим, що у Верховному Суді розглядалась справа за касаційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року стосовно позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання батьківства та стягнення аліментів. Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська в рішенні від 03 серпня 2023 року, згідно ЦПК України не вирішено в повному обсязі питання стосовно судових витрат, які позивачка понесла при першому перегляді справи в суді апеляційної інстанції та касаційної інстанції, та, які не були стягнуті з відповідача на її користь.

Враховуючи викладене, заявниця просила стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 362,00 грн. за подання апеляційної скарги та судовий збір 1 816,00 грн. за подання касаційної скарги.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2024 року відмовлено в ухваленні додаткового рішення по справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права просила ухвалу скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції у порушення норм процесуального права, задовольняючи частково позовні вимоги, не вирішив питання щодо судових витрат, які сторони понесли під час розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для ухвалення додаткового рішення, так як у рішенні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2023 року судом було вирішено питання щодо розподілу між сторонами всіх судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, тобто вирішено всі питання в межах заявлених позивачем позовних вимог.

Колегія суддів в повній мірі не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 липня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві про визнання батьківства, стягнення аліментів.

При цьому, при зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн. (за позовними вимогами про визнання батьківства).

За подання апеляційної скарги на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 липня 2021 року позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 1 362,00 грн..

Постановою Донецького апеляційного суду від 19 жовтня 2021 року рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 липня 2021 року було залишено без змін.

За подання касаційної скарги на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 липня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 19 жовтня 2021 року позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 1 816,00 грн..

Постановою Верховного Суду від 19 січня 2022 року рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 липня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 19 жовтня 2021 року було скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Розпорядженням Верховного Суду № 17/0/9-22 від 08 квітня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської областей)» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Красногвардійському районному суду м. Дніпропетровська.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2023 року задоволено частково позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання батьківства та стягнення аліментів. Визнано ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внесено зміни до актового запису № 342 від 30 липня 2003 року, вчиненого Відділом реєстрації актів громадянського стану Будьоннівського районного управління юстиції м. Донецька, про народження ОСОБА_3 , вказавши у графі батько « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України». Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26 січня 2023 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, тобто до 17 червня 2026 року, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн. та витрати за складання висновку генотипоскопічного дослідження у розмірі 12 950,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 908,00 грн. на користь держави.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2023 року без змін.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 грудня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про прийняття додаткового рішення відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 20 березня 2024 року касаційні скарги ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2023 року, постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року, ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 05 липня 2023 року, ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 грудня 2023 року залишено без змін.

При цьому, суд касаційної інстанції вказав, що ОСОБА_1 не позбавлена права звернутися до місцевого суду із відповідною заявою про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.п. б, в п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції, серед іншого, складається з: б) нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; в) розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно ст. 416 ЦПК України, постанова суду касаційної інстанції, серед іншого, складається з: б) нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; в) розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Встановлено, що у рішенні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2023 року судом було вирішено питання щодо розподілу між сторонами всіх судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції.

При цьому, не вирішене питання щодо розподілу між сторонами судових витрат за подання позивачкою апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 липня 2021 року, а також судових витрат за подання позивачем касаційної скарги на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 липня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 19 жовтня 2021 року.

Колегія суддів вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для ухвалення додаткового рішення, так як ні суд апеляційної інстанції, ні суд касаційної інстанції, переглядаючи рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 липня 2021 року не ухвалювали рішення по суті позовних вимог.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, в зв`язку із чим дійшов передчасного висновку про відсутність правових підстав для ухвалення додаткового рішення у справі.

Згідно ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при постановлені ухвали про відмову в ухваленні додаткового рішення у справі, судом першої інстанції були порушені норми процесуального права, оскаржувана ухвала як незаконна підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2024 року про відмову в ухваленні додаткового рішення скасувати, справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді А.П. Барильська

Е.Л. Демченко