РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Фурдись В.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, стягнення понесених судових витрат,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, стягнення понесених судових витрат звернулась ОСОБА_1 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги повністю підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд їх задоволити, а саме: позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання в суд - 06 вересня 2023 року і до повноліття дитини.

В судове засідання відповідач не з`явився, однак подав до суду письмову заяву, у якій просив суд справу розглядати без його присутності. Позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно сина ОСОБА_3 . Так само не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 .

В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача орган опіки і піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про проведення розгляду справи без її участі, висновок ООП від 12 лютого 2024 року №08-291 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підтримує та не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач та відповідач по справі перебували у фактично шлюбних стосунках без реєстрації шлюбу, від яких народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , з якої вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Рівне, про що в книзі реєстрації народжень ІНФОРМАЦІЯ_4 відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №2364. Батьками записані: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 .

В свідоцтво про народження відомості про батька дитини були внесені за заявою батьків відповідно до ч.2 ст.125 СК України.

З пояснень позивача вбачається, що сторони після народження дитини спільно проживали в квартирі позивачки ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 до серпня 2012 року. В серпні 2012 року відповідач ОСОБА_2 залишив позивачку з сином і з того часу зовсім не приймає участі у вихованні дитини, відтоді разом не проживають, не підтримують будь-яких відносин.

На даний час, неповнолітній син сторін ОСОБА_3 постійно проживає з матір`ю ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_3 .

Дана обставина підтверджується дослідженої в судовому засіданні довідкою №19218 від 16 серпня 2023 року, виданою Департаментом ЦТ та ЗНАП РМР, з якої вбачається, що довідка видана про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні АДРЕСА_2 , в якій зазначені: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 .

З дослідженої в судовому засіданні довідки за підписом директора школи та класного керівника Рівненського ліцею №22 Рівненської міської ради від 22 серпня 2023 р. №155 вбачається, що довідка видана про те, що учень 9-В класу ОСОБА_3 проживає з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Мати матеріально утримує дитину, забезпечує необхідні умови для її навчання, систематично відвідує батьківські збори та цікавиться життям і навчальними досягненнями сина. Батько, ОСОБА_2 , з сім`єю не проживає (батьки розлучені). Контакту із школою, де вчиться ОСОБА_3 , не підтримує, із вчителями не спілкується, не виявляє інтересу до життя і навчання дитини.

З дослідженого в судовому засіданні висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради від 12 лютого 2024 року №08-291 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 вбачається, що враховуючи викладені факти, керуючись ст.19 та ст.164 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Відповідно до ч.3 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Законодавство України, яке регулює сімейні відносини визначає, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом.

Відповідно до п.п.2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3«Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як було встановлено в судовому засіданні, будь-яких перешкод відповідачу ОСОБА_2 виконувати належним чином покладені на нього обов`язки по вихованню сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ніхто не чинить, він сам усунувся від своїх обов`язків, життям та здоров`ям дитини не цікавиться, син перебуває на повному піклуванні та утримання своєї матері.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила факт того, що ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 проживають разом, вихованням сина позивач займається самостійно, відповідач ОСОБА_2 не з`являється і участі у вихованні сина ОСОБА_3 не приймає.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає що позовні вимоги в частині позбавлення відповідача батьківських прав стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_3 є обґрунтованими, доведеними, визнаними відповідачем, а тому вони підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що в судовому засіданні було встановлено ті обставини, що відповідач кошти на утримання сина позивачу не надає, матеріально сина ОСОБА_3 не забезпечує, а також те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд вважає, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина є обґрунтованими, доведеними, визнаними відповідачем, а тому вони підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки при подачі позову до суду в частині позовних вимог про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст.141, 164, 180-183 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, стягнення понесених судових витрат - задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання в суд - 06 вересня 2023 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 грн. та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, місцезнаходження: м.Рівне, вул.Поштова, 2,

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов