Справа № 442/9340/23
Провадження № 4-с/442/1/2024
УХВАЛА

Іменем України

18 січня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючої - судді Грицай М.М., з участю секретаря Антоненко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дрогобичі клопотання ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи за скаргою ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) органу примусового виконання,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із клопотанням про стягнення судових витрат у справі за її скаргою ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) органу примусового виконання, за участю заінтересованих осіб: Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на її користь 75,26 грн судових витрат, пов`язаних з розглядом справи 442/9340/23.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 28.12.2023 вона звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Скарга була прийнята судом до розгляду та призначено судове засідання на 09.01.2024.

Ухвалою суду від 09.01.2024 її скаргу задоволено. Визнано неправомірними дії державного виконавця Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо виконання судових рішень (АСВП №25780960), а саме, перерахування стягувачеві ОСОБА_1 суми аліментних платежів, які визначені у валюті Євро, у їх гривневому еквіваленті. Зобов`язано державного виконавця Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перераховувати стягувачу ОСОБА_1 (АСВП №25780960) суму аліментних платежів у валюті Євро, тобто, у валюті, в якій проводиться розрахунок заборгованості по аліментах на примусове виконання виконавчого листа №2-123/09, виданого 23.10.2009 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області.

Саме тому, вважає, має право на відшкодування судових витрат, які пов`язані з розглядом справи у відповідності до ст.85 ЦПК. При цьому зазначає, що стороні, на корить якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять.

Також зазначає, що відповідно до вимог ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати сторін та їх представників, що пов`язані із прибуттям до суду. До витрат сторін чи їх представників, пов`язаних із явкою до суду, ст.138 ЦПК відносить, зокрема, компенсацію за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Така компенсація обчислюється пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати особи і не може перевищувати її розмір, обчислений за фактичні години відриву від звичайних занять.

Мінімальна місячна заробітна плата з 01.01.2024 становить 7100 грн, у погодинному розмірі 42,60 грн.

Вона є пенсіонеркою за віком та брала участь у судовому засіданні 09.01.2024, як скаржник; нею був затрачений свій особистий час для доведення неправомірності дій державного виконавця, тобто, здійснений відрив від звичайних занять. Час, затрачений на розгляд її скарги в Дрогобицькому міськрайонному суді 09.01.2024: на дорогу до приміщенняі суду та у зворотньому напрямку 26 хв, очікування початку судового засідання 15 хв, триваліть судового засідання 65 хв; загальний витрачений нею час становить 1 год 46 хв. Отже, 1 год 46 хв х 42,60 грн = 75,26 грн. Тому просить стягнути вказану суму з Державної виконавчої служби.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.01.2024 задоволено скаргу ОСОБА_1 та визнано неправомірними дії державного виконавця Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо виконання судових рішень (АСВП №25780960) та зобов`язано до вчинення відповідних дій.

У судовому засіданні, яке відбулося у даній справі 09.01.2024, ОСОБА_1 заявила, що у разі задоволення скарги, нею буде подано клопотання про відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно, 15.01.2024 скаржниця через систему «Електронний суд» подала згадане вище клопотання.

Положеннями статті 452 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Слід зазначити, що у своєму клопотанні скаржниця посилається на ст.85 ЦПК, відповідно до якої, на її думку, вона має право на відшкодування судових витрат. Проте, вказана норма регулює питання щодо огляду доказів за їх місцезнаходженням.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Щодо витрат, пов`язаних з явкою до суду, необхідно зазначити наступне.

Положеннями ст. 138 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, виходячи з вищенаведеного, компенсації підлягають лише ті витрати за відрив від звичайних сторони у справі занять, що пов`язані з явкою до суду.

На підтвердження вказаного ОСОБА_1 надано суду дані картографічного веб-сервісу «Googl Maps» щодо затраченого часу на подолання відстані від місця її проживання до приміщення суду; довідку про доходи та індивідуальні відомості про застраховану особу, отримані 15.01.2024 з автоматичних систем Пенсійного фонду України, копію паспорта громадянина України.

Таким чином, суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з явкою до суду є підставним, що також підтверджується протоколом судового засідання, а тому підлягає задоволенню.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» від 27 квітня 2006 року № 590 встановлено, що граничний розмір компенсації за відрив від звичайних занять - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, її представникові у зв`язку з явкою до суду, обчислюється пропорційно до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія, і не може перевищувати його розміру, обчисленого за фактичні години відриву від звичайних занять.

Отже, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2024 (7100 грн), зокрема погодинної, що становить 42,60 грн, беручи до уваги час, пов`язаний з явкою скаржниці до суду, що становить 1 год 46 хв (26 хв подолання відстані до суду та назад, 80 хв перебування в суді), до стягнення з ВДВС підлягає 75,26 грн (1 год 46 хв х 42,60 грн/год) витрат, пов`язаних з явкою скаржниці до суду.

Керуючись статтями 12, 13, 133, 138, 140, 141, 270, 452 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 задоволити.

Стягнути з Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 витрат, пов`язані з явкою скаржниці до суду, в розмірі 75,26 гривень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Грицай М.М.