Справа № 462/326/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/811/2047/24 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

з участю представника АТ «Універсал Банк» - Ганенко О.І., представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 27 березня 2024 року у справі за заявою представника відповідача ОСОБА_1 , про поворот виконання рішення Залізничного районного суду міста Львова від 16 серпня 2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», яке є правонаступником відкритого акціонерного товариства «Банк Універсальний», звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути солідарно з відповідача ОСОБА_1 , як з позичальника, та ОСОБА_4 , як з поручителя, заборгованість за кредитним договором №11-1/724к-07 від 11 жовтя 2007 року в розмірі 157510,46 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на 02 листопада 2012 року становило 1 258 981 грн. 11 коп. та судовий збір.

Заочним рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 16 серпня 2013 року позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 16 серпня 2013 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_4 у користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 157510 доларів США 46 центів та судового збору в розмірі 3219 гривень скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №11-1/724к-07 від 11 жовтня 2007 року відмовлено.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 16 серпня 2013 року в частині визначення розміру заборгованості за кредитним договором та судового збору, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 у користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», змінено, зменшивши розмір стягуваних процентів до 17181 доларів США 94 центів, та, відповідно, зменшивши загальний розмір заборгованості до 155183 доларів США 18 центів, що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становило 1240379 гривень 16 копійок, та зменшивши розмір судового збору до 3186 гривень 81 копійки.

В решті рішення суду залишено без змін.

У березні 2024 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про поворот виконання рішення Залізничного районного суду міста Львова від 16 серпня 2013 року. Вимоги заяви мотивовано тим, що рішенням суду з нього та іншого відповідача ОСОБА_4 , було стягнуто заборгованість в розмірі 157510 доларів США 46 центів. В рамках виконавчого провадження, державним виконавцем описано належне йому майно. 13 березня 2019 року, Шевченківським відділом державної виконавчої служби складено акт про реалізацію предмета іпотеки. В той же час, постановою Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року, рішення суду в одній частині скасовано, а в іншій змінено. Зазначив, що про порушення своїх прав щодо виконання скасованого судового рішення він дізнався лише 15 червня 2023 року, а відтак, причини пропуску строку на звернення з вказаною заявою є поважними та підлягають поновлення, а його заява задоволенню в повному обсязі.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 27 березня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку для подання заяви про поворот виконання рішення суду.

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 , про поворот виконання рішення Залізничного районного суду міста Львова від 16 серпня 2013 року - залишено без розгляду.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що ухвалюючи постанову від 12 вересня 2019 року Львівським апеляційним судом не було вирішено питання про поворот виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 16 серпня 2013 року.

Вказує, у постанові про закінчення виконавчого провадження, що була прийнята 25 листопада 2020 року заступником начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сеньківим А.М. не вказано, що скасоване рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 червня 2016 року було часткового виконане за рахунок передачі у власність Позивача незавершеного будівництвом цегляного житлового будинку готовністю 55%, РГХВН 20432218, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0.0303 га, кадастровий номер :10:002:0005, за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0.0333 га. кадастровий номер :10:002:0004, за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що у заяві від 14 липня 2023 року про пред`явлення до виконання виконавчого документу, що була скерована AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» на адресу приватного виконавця Маковецького З.В. була вказана до стягнення сума в розмірі 155 183,18 доларів США та 3 186,81 грн., відповідно до резолютивної частини постанови ухваленої 12.09.2019 Львівським апеляційним судом, сума до стягнення AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» не була зменшена відповідно до вартості майна яке було отримано AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» відповідно до згаданого акту про реалізацію предмета іпотеки.

Стверджує, що ОСОБА_1 не був обізнаний з обставинами, що незавершений будівництвом цегляний житловий будинок готовністю 55%, РПВН 20432218, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянку площею 0.0303 га, кадастровий номер :10:002:0005, за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0.0333 га, кадастровий номер 46101б?300:10:002:0004, за адресою: АДРЕСА_1 перейшли у власність AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» у межах процедури виконавчого провадження з виконання виконавчого листа виданого на виконання рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 07.06.2016 у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вказує, що зважаючи на ці обставини ОСОБА_1 і не звертався із заявою про поворот виконання подаючи апеляційну скаргу на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 16 серпня 2013 та протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Зазначає, що з тексту вказаної позовної заяви Акціонерного товариства «Універсал Банк» останній дізнався, що 19 березня 2019 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. на підставі акту державного виконавця від 13 березня 2019 року про реалізацію предмета іпотеки видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо вони не відбулися, що зареєстроване в реєстрі за № 796, та проведено державну реєстрацію права власності Позивача на незавершений будівництвом цегляний житловий будинок готовністю 55%, РПВН 20432218, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0.0303 га, кадастровий номер :10:002:0005, за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0.0333 га, кадастровий номер :10:002:0004, за адресою: АДРЕСА_1 , номери записів про право власності 30766706, 30761500 та 30766409.

Вважає, що Залізничний районний суд міста Львова дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на подання заяви про поворот виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 16 серпня 2013 року.

Просить ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 27 березня 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

21 жовтня 2024 року від представника АТ «Універсал Банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу. Звертає увагу, що апеляційне провадження у справі № 462/326/13-ц, за результатом розгляду якого Львівським апеляційним судом було прийнято постанову від 12 вересня 2019 року, було відкрите саме за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , отже ОСОБА_1 безумовно був обізнаний про даний судовий процес та мав безперешкодну можливість протягом одного року з дня ухвалення рішення звернутись з вказаною заявою до суду для реалізації своїх прав. Разом з тим, вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 27 березня 2024 року без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення представника АТ «Універсал Банк» - Ганенко О.І. на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 16 серпня 2013 року, стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 , на користь Публічного акціонерного товариства Універсал Банк заборгованість за кредитним договором в розмірі 157510 доларів США 46 центів, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку 1258981 гривня 11 копійок, з яких прострочена заборгованість по сумі кредиту 7722 долари США 36 центів, сума дострокового стягнення кредиту 129133 долари США 44 центи, 19509 доларів США 22 центи заборгованості по відсотках та 1145 /тисяча сто сорок п`ять/ доларів США 44 центи пені.

Крім того, вказаним рішенням стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 , на користь Публічного акціонерного товариства Універсал Банк 3219 гривень судового збору.

Згідно акту про реалізацію предмету іпотеки від 13 березня 2019 року, - предмет іпотеки незавершене будівництво житлового будинку та земельна ділянка площею 0,0303 га, в АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 0,0333 га, , в АДРЕСА_1 , що знаходяться в іпотеці АТ «Універсал Банк», за договором іпотеки посвідченим 11 жовтня 2007 року, - передана стягувачу іпотекодержателю АТ «Універсал Банк».

В подальшому, 19 березня 2019 року, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу на підставі зазначеного акту посвідчено, що АТ «Універсал Банк» належить на праві власності майно, що складається з незавершеного будівництва житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0303 га, в АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 0,0333 га, в АДРЕСА_1 , що знаходяться в іпотеці АТ «Універсал Банк».

Вказане також стверджується й наданим суду витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19 березня 2019 року.

12 вересня 2019 року, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 , - рішення Залізничного районного суду м.Львова від 16 серпня 2013 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_4 , у користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 157510 доларів США 46 центів та судового збору в розмірі 3219 гривень скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4 , про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №11-1/724к-07 від 11.10.2007 року відмовлено.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 16 серпня 2013 року в частині визначення розміру заборгованості за кредитним договором та судового збору, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 , у користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», змінено, зменшивши розмір стягуваних процентів до 17181 доларів США 94 центів, та, відповідно, зменшено загальний розмір заборгованості до 155183 доларів США 18 центів, що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становило 1240379 гривень 16 копійок, та зменшено розмір судового збору до 3186 гривень 81 копійки.

В решті рішення суду залишено без змін. Крім того, стягнуто з публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 , судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 51 гривні 63 копійок.

Суду було також надано постанову Львівського апеляційного суду від 02 листопада 2020 року, згідно якої рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 07 червня 2016 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Постановою начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 25 листопада 2020 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №462/326/13-ц від 08 жовтня 2013 року, - закінчено.

Крім того, суду надано ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття виконавчого провадження по справі від 01 червня 2023 року, постановлену Шевченківським районним судом м. Львова, фотокопію конверту, заяву про пред`явлення до виконання виконавчого документу та обмежити ОСОБА_1 ,в праві виїзду за кордон.

Відповідачем також надано трекінг про доставку невстановленої документації, невстановленій особі та його особисте вручення 15 червня 2023 року.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення без розгляду заяви представника відповідача ОСОБА_1 , про поворот виконання рішення Залізничного районного суду міста Львова від 16 серпня 2013 року, суд першої інстанції виходив з того, що подаючи апеляційну скаргу на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 16 серпня 2013 року, він безумовно був обізнаний про результати такого апеляційного розгляду, а тому міг і зобов`язаний був вчасно користуватися своїми процесуальними правами.

Крім того, як вбачається з досліджених в матеріалах справи даних, зокрема акту про реалізацію предмету іпотеки від 13 березня 2019 року, таке було здійснено ще до постанови Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року на рішення Залізничного районного суду м. Львова, за апеляційною скаргою саме відповідача ОСОБА_1 , а тому, він мав можливість протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної інстанції звернутися з вказаною заявою до суду для реалізації своїх прав.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Рішенням Конституційного Суду України від 2 листопада 2011 року у справі №1-25/2011 роз`яснено, що поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони (ч. 5 ст.444 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 2, 9 ст. 444 ЦПК України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з частиною 10 статті 444 ЦПК України, заява про поворот виконання рішення може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідно рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що інститут повороту виконання судових рішень не є абсолютним та має певні обмеження.

Згідно із ст.ст.126,127 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як убачається із матеріалів, ОСОБА_1 , звернувшись у березні 2024 року в суд із заявою про поворот виконання рішення, пропустив визначений ч.10 ст.444 ЦПК України строк для її подачі в один рік із дня ухвалення відповідного рішення, який сплив у вересні 2020 року. Обґрунтовуючи підстави його поновлення, заявник заявив, що лише 15 червня 2023 року, дізнався, що в рамках виконавчого провадження, державним виконавцем описано належне йому майно, а саме 13 березня 2019 року, Шевченківським відділом державної виконавчої служби складено акт про реалізацію предмета іпотеки.

Суд першої інстанції, відхиляючи наведені доводи, як недостатні для поновлення пропущеного процесуального строку, обґрунтовано виходив із того, що реалізація предмету іпотеки (13 березня 2019 року) була здійснено ще до постанови Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року на рішення Залізничного районного суду м. Львова, за апеляційною скаргою саме відповідача ОСОБА_1 , а тому, він мав можливість протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної інстанції звернутися з вказаною заявою до суду для реалізації своїх прав.

Доводи апеляційної скарги таких висновків не спростовують, навпаки, підтверджують, що із вересня 2019 року ОСОБА_1 не виявив бажання дізнатися, про хід виконавчого провадження за результатами розгляду справи апеляційним судом.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що рішення Шевченківського районного суду м. Львова, яке було скасовано постановою Львівського апеляційного суду від 02 листопада 2020 року, не свідчить про відсутність в відповідача обов`язку по виконанню зобов`язання встановленого постановою Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року, та рішення Залізничного районного суду м. Львова від 16 серпня 2013 року, в частині залишеній без змін.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами згідно статей 12, 13, 81 ЦПК України, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

При цьому апеляційний суд приймає до уваги сталу позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої процесуальні строки є обов`язковими для дотримання, а право на звернення до суду не є абсолютним та може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Інші доводи апеляційної скарги є тотожними викладеним у заяві та не ґрунтуються на доказах. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 27 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 23 грудня 2024 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.