Справа № 296/7985/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

24 червня 2024 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Тимощука О.Я.,

при секретарі Ковальчук О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Рівне заяву представника позивача - адвоката Арапова О.О. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 569/7985/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Держава України в особі державного органу Головного управління Державної казначейської служби України в Рівненській області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Держава України в особі державного органу Головного управління Державної казначейської служби України в Рівненській області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 травня 2024 року в позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Держава України в особі державного органу Головного управління Державної казначейської служби України в Рівненській області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задоволено частково, яким:

-стягнуто з Держави України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.;

-стягнуто з Держави України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 2 436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. 00 коп.;

-стягнуто з Держави України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану оплатою наданої правничої допомоги під час розгляду справи про адміністративне правопорушення № 558/50/23 в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.;

-стягнуто з Держави України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

30 травня 2024 року представник позивача адвокат Арапов О.О. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 296/7985/23 про стягнення з Головного управління Національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 37 500,00 грн. До вказаної заяви долучено копії розрахунок судових витрат від 23.05.2024 року, Акт здачі-приймання послуг № - 23/05 від 23.05.2024 року, квитанцію № 23/05-2024/К від 23.05.2024 року.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 травня 2024 року в позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Держава України в особі державного органу Головного управління Державної казначейської служби України в Рівненській області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задоволено частково, яким:

-стягнуто з Держави України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.;

-стягнуто з Держави України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 2 436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. 00 коп.;

-стягнуто з Держави України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану оплатою наданої правничої допомоги під час розгляду справи про адміністративне правопорушення № 558/50/23 в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.;

-стягнуто з Держави України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 270 ЦПК України).

У відповідності до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати зокрема на професійну правничу допомогу та вчинення інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання останніх вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Із заяви про ухвалення додаткового рішення вбачається, що представник позивача адвокат Арапов О.О. просить суд стягнути з Головного управління Національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 37 500,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача адвокатом Араповим О.О. надано суду копії: Договору про надання правової допомоги № б/н від 24.02.2023 року, розрахунку судових витрат від 23.05.2024 року, Акту здачі-приймання послуг № - 23/05 від 23.05.2024 року, квитанції № 23/05-2024/К від 23.05.2024 року.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Однак, попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України (Постанова КЦС ВС від 31.08.2023 року № 824/20/23 (61-6611ав23).

Дослідивши заяву про розподіл судових витрат, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про розподіл судових витрат.

Суд вбачає, що заявлені представником позивача - адвокатом Араповим О.О. 37 500,00 грн. витрат на правничу допомогу є неспівмірними витратами, з огляду на складність вказаної справи та обсягу виконаних робіт, а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення у розмірі 15 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 127, 263-265, 268, 270, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача - адвоката Арапова О.О. про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з Держави України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 гривень.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Корольовським РВ УМВС України і Житомирській області 14.06.2011 року, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач 1 Головне управління Національної поліції в Рівненській області (, місцезнаходження: 33028, м. Рівне, вул. Хвильового, 2).

Третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Рівненській області (, місцезнаходження: 33028, м. Рівне, вул. С.Петлюри, 13).

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.