Справа №731/289/24
Провадження №2/731/124/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

27 червня 2024 року смт Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Тарасенко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №1 Варвинського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом Чернігівського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг, -

В С Т А Н О В И В:

07 травня 2024 року, засобами поштового зв`язку, до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що ОСОБА_1 , у період з 27 липня 2023 року по 31 січня 2024 року перебувала на обліку у Прилуцькій філії Чернігівського обласного центру зайнятості, як безробітна. Через відсутність підходящої їй роботи, за її особистою заявою, було прийнято рішення про надання їй статусу безробітної та була призначена відповідна виплата допомоги по безробіттю.

Разом з тим, у подальшому було встановлено, що за даними Варвинського відділу соціальної підтримки громадян управління соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації відповідач отримує державну соціальну допомогу особам з дитинства та дітям з інвалідністю з надбавкою на догляд, який вона здійснює з 06 серпня 2021 року за дитиною з інвалідністю з дитинства - ОСОБА_2 . Отже, оскільки відповідач, у період присвоєного їй статусу безробітної, належала до категорії зайнятого населення, то вона не мала права на отримання відповідного статусу, а також виплати допомоги по безробіттю та отримання соціальних послуг.

Поза цим, ОСОБА_1 була зобов`язана своєчасно повідомити про обставини, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг, що визначено ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про зайнятість населення».

Під час перебування ОСОБА_1 на обліку, як безробітна, вона брала участь у суспільно корисних роботах у періоди: з 03 серпня 2023 року по 17 серпня 2023 року, з 04 вересня 2023 року по 29 вересня 2023 року та з 04 жовтня 2023 року по 31 жовтня 2023 року. За результатами виконання зазначених суспільно корисних робіт відповідач отримала кошти у розмірі - 19 124, 98 грн, які, з підстав визначених вище, підлягають поверненню на користь Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

З аналогічних обґрунтувань підлягають поверненню і виплачена відповідачу допомога по безробіттю, яка була нарахована за період з 28 липня 2023 року по 02 січня 2024 року у сумі - 4 361, 28 грн.

З метою вирішення спору у позасудовому порядку, на адресу відповідача було направлено претензію-повідомлення від 05 лютого 2924 року про повернення коштів в сумі 23 486, 36 грн. За результатами чого ОСОБА_1 22 лютого 2024 року звернулася до Філії із заявою, в якій вона погоджується повернути кошти частинами. Разом з тим, на момент звернення до суду заявлені кошти так відповідачем і не були повернуті.

У зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Чернігівського обласного центру зайнятості виплачене забезпечення та вартість наданих соціальних послугу сумі - 23 486, 26 грн. Також наполягає на розподілі судових витрат у виді сплаченого судового збору у сумі - 3 028 грн.

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 13 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 10 червня 2024 року.

Представник позивача ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про здійснення розгляду справи без її участі, заявлені вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Проти заочного розгляду справи не заперечила (а.с. 52).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, при цьому про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася у встановленому законом порядку, шляхом направлення відповідної поштової кореспонденції на її зареєстровану адресу місця проживання (а.с. 49). Відзиву на позовну заяву чи інших заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомила, відзиву не подала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Прилуцького філії Чернігівського обласного центру зайнятості із заявою про надання (поновлення) статусу безробітного (а.с. 11), з вимогою надати (поновити) їй статус безробітного відповідно до ЗУ «Про зайнятість населення». Додатково у заяві проінформувала, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Також підтвердила, що не отримує відповідно до законодавства, зокрема, допомогу, компенсацію та/або надбавку по догляду за дитиною з інвалідністю.

З вищевказаної заяви вбачається, що відповідач була ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних, що підтверджено її підписом.

Відповідно до персональної картки №00004 від 27 липня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статус безробітного наданий 27 липня 2023 року на підставі ч. 1 ст. 43 ЗУпЗН. Дата припинення обліку 31 січня 2024 року, Наказ №НТ240206 від 01 лютого 2024 року, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 45 ЗУ «ЗН» (а.с. 8).

Згідно із індивідуальним планом працевлаштування безробітного №№00003 від 27 липня 2023 року (а.с. 9) та додатку 2 до нього (а.с. 10) ОСОБА_1 була належним чином ознайомленою з правами та обов`язками зареєстрованих безробітних.

28 липня 2023 року ОСОБА_1 , аналогічним чином, звернулася до Прилуцького філії Чернігівського обласного центру зайнятості із заявою про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю, свідченням чого є її відповідна копія (а.с. 12).

З копії витягу з наказів про прийняті рішення по особі ОСОБА_1 ПК №00004 (а.с. 13), вбачається наступне:

- з 27 липня 2023 року надано статус безробітного (Наказ від 27 липня 2023 року №НТ230727);

- з 28 липня 2023 року по 23 березня 2024 року було призначено допомогу по безробіттю (Наказ від 28 липня 2023 року №НТ230728);

- з 28 липня 2023 року розпочали виплату допомоги по безробіттю, відповідно до ст. 22 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» ;

- у зв`язку з участю ОСОБА_1 у суспільно-корисних роботах, громадських та інших роботах тимчасового характеру, відповідно до п. 1 с. 5 ст. 31 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», періодично їй призупинялася виплата допомоги по безробіттю, а саме у період: з 03 серпня 2023 року по 17 серпня 2023 року, з 04 вересня 2023 року по 29 вересня 2023 року, з 04 жовтня 2023 року по 31 жовтня 2023 року;

- з 03 січня 2024 року припинена виплата допомоги по безробіттю, оскільки на дату набуття чинності Закону 2622 строк виплати допомоги по безробіттю не перевищував 90 днів (Наказ від 05 січня 2024 року №НТ240105);

- з 31 січня 2024 року припинено реєстрацію безробітних, у зв`язку з встановленням факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання ї статусу зареєстрованого безробітного призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг (Наказ від 01 лютого 2024 року №НТ240201);

- повернути кошти у встановленому порядку, відповідно до ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Згідно Акту №07 від 31 січня 2024 року (а.с. 14), за результатами розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» було встановлено, що ОСОБА_1 з 06 серпня 2021 року перебуває на обліку у Варвинського відділі соціальної підтримки громадян Прилуцької районної державної адміністрації, як утримувачка державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю з дитинства, та отримує відповідну державну соціальну допомогу, оскільки здійснює догляд з 06 серпня 2021 року за дитиною з інвалідністю з дитинства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому періоди догляду ОСОБА_1 враховуються до страхового стажу, оскільки у цей період вона є застрахованою особою. Страхувальником для неї є Управління соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації, так як призначено надбавку на догляд за дитиною з інвалідністю. У зв`язку з цим, має місце порушення ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Факт отримання ОСОБА_1 державної соціальної допомоги особам, з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю з надбавкою на догляд та здійснення нею догляду з 06 серпня 2021 року за дитиною з інвалідністю з дитинства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доводиться копією повідомлення №10-28/6, виданого 29 січня 2024 року Управлінням соціального захисту населення Варвинського відділу соціальної підтримки громадян Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області (а.с. 15).

Суд зважає, що згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Закону України «Про зайнятість населення» та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

До зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою.

До зайнятого населення також належать непрацюючі працездатні особи, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, особою з інвалідністю I групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, та отримують допомогу, компенсацію та/або надбавку відповідно до законодавства (ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення»).

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг (ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»).

Згідно ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Відповідно до п. 8) ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного припиняється у разі: встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг.

Суд аналізуючи доводи позову та долучені докази, констатує, що ОСОБА_1 під час звернення до Прилуцького філії Чернігівського обласного центру зайнятості у заяві про надання (поновлення) статусу безробітного від 27 липня 2023 повідомила про те, що не відноситься відповідно до законодавства до зайнятого населення, не має заробітку або інших доходів через відсутність роботи. Також підтвердила, що не отримує відповідно до законодавства, зокрема, допомогу, компенсацію та/або надбавку по догляду за дитиною з інвалідністю.

Однак, відповідно до повідомлення №10-28/6, виданого 29 січня 2024 року Управлінням соціального захисту населення Варвинського відділу соціальної підтримки громадян Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області та результатів розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, ОСОБА_1 з 06 серпня 2021 року перебуває на обліку у Варвинського відділі соціальної підтримки громадян Прилуцької районної державної адміністрації, як отримувачка державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю з дитинства.

Частиною 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними, стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Як вбачається з копії Довідки-розрахунку матеріального забезпечення №07/337-24 від 02 лютого 2024 року, сума нарахованого за період з 28 липня 2023 року по 02 січня 2024 року безробітній ОСОБА_1 матеріального забезпечення, яке підлягає поверненню становить - 4 361, 28 грн (а.с. 35).

Поза цим суд зважає, що під час перебування відповідача на обліку, як безробітної, остання приймала участь у суспільно корисних роботах.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» одним із видів соціальних послуг є пошук підходящої роботи та сприяння у працевлаштуванні, у тому числі, шляхом організації громадських робіт та інших робіт тимчасового характеру для безробітних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 13 липня 2011 року №753 затверджено Порядок залучення працездатних осіб до суспільно корисних робіт в умовах воєнного стану.

Абзац 2 п. 5 Порядку до суспільно корисних робіт залучаються, зокрема, безробітні.

Фінансування суспільно корисних робіт, що виконуються зареєстрованими безробітними та незайнятими внутрішньо переміщеними особами працездатного віку з числа застрахованих осіб, які не мають статусу зареєстрованого безробітного, здійснюється за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття (далі - Фонд) в межах коштів, передбачених у бюджеті Фонду на відповідні цілі, а також коштів місцевих бюджетів, підприємств, установ, організацій, інших джерел, не заборонених законодавством (п. 10 Порядку).

Згідно з копією Довідки-розрахунку розміру оплати праці та нарахованого єдиного внеску за участь в суспільно корисних роботах №04.2/350-24 від 02 лютого 2024 року (а.с. 34), сума нарахованої оплати та єдиного внеску безробітній ОСОБА_1 , які підлягають поверненню, становить - 19 124, 98 грн, з яких: 3 909, 31 грн за період участі у суспільно корисних роботах з 03 серпня 2023 року по 17 серпня 2023 року; 7 784, 76 грн - за період участі у суспільно корисних роботах з 04 вересня 2023 року по 29 вересня 2023 року; 7 430, 91 грн - за період участі у суспільно корисних роботах з 04 жовтня 2023 року по 31 жовтня 2023 року.

Суд зважає, що спрямовані позивачем заходи на вирішення спору у позасудовому порядку не дали позитивного результату, оскільки хоча відповідач ОСОБА_4 і погодилася добровільно повертати безпідставно отримані кошти у загальні сумі - 23 486, 26 грн, по 1 000 грн щомісячно, що доводиться копією поданої нею письмової заяви адресованої позивачу (а.с. 38). Проте, зважаючи на відсутність у матеріалах справи, доказів на перерахування відповідачем вказаної суми коштів, слід констатувати не виконання останньою взятого на себе обов`язку перед позивачем.

Згідно із ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого ст. 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Статтею 1215 ЦК України визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї пенсії, допомоги, стипендії відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1, 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_1 , перебуваючи на обліку у Варвинського відділі соціальної підтримки громадян Прилуцької районної державної адміністрації, як отримувач державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю з дитинства, під час звернення та перебування її на обліку в Центрі зайнятості як безробітної та своєчасно не подала відомості про вказані обставини позивачу, що не спростовано жодним належним і допустимим доказом, відтак, у суду є підстави вважати, що вона діяла цілком недобросовісно, тому отримана нею допомога по безробіттю, яка була нарахована за період з 28 липня 2023 року по 02 січня 2024 року у розмірі - 4 361, 28 грн, та кошти отримані за результатами отриманих соціальних послуг у сумі - 19 124, 98 грн підлягають поверненню позивачу, як безпідставно отримані.

Таким чином, заявлені директором Чернігівського обласного центру зайнятості Ключник Л. позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

З позовної заяви вбачається, що позивачем при подачі позовної заяви понесені судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 3 028 грн (а.с. 1, 2).

У зв`язку з цим, відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ними судовий збір у сумі - 3 028 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 141, 247, 263, 265, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Чернігівського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Чернігівського обласного центру зайнятості (; юридична адреса: вул. Коцюбинського, б, 40, м. Чернігів, 14000; р/р НОМЕР_2 (Державна казначейська служба України, МФО 820172, одержувач Чернігівський обласний центр зайнятості)) 23 486 (двадцять три тисячі чотириста вісімдесят шість) гривень 26 копійок вартості виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь позивача Чернігівського обласного центру зайнятості () судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І.Савенко