Справа № 282/987/23
Провадження № 2-о/282/2/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року

селище Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - Носача В.М.;

присяжних: Мартюк І.М., Ткачук Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Наумчук-Їлмаз О.А.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_2 ,

представника зацікавленої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 , зацікавлена особа: Орган опіки і піклування Любарської селищної ради Житомирської області, ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_3 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, -

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника звернувся до суду з заявою, в якій вказує, що ОСОБА_1 являється рідним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на диспансерному обліку у психіатричному кабінеті з діагнозом шизофренія, параноїдна форма, дефектний стан, та являється інвалідом 2 групи з 28.06.2023, причина інвалідності інвалід з дитинства. За рівнем обмеження життєдіяльності має обмеження самообслуговування, орієнтації, до спілкування, контролю своєї поведінки.

На даний час ОСОБА_1 веде себе не адекватно, висловлює суїцидні наміри, може проявляти агресію до своїх родичів.

Внаслідок хронічного стійкого психічного розладу ОСОБА_1 не здатний усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Потребує постійного стороннього нагляду і догляду.

ОСОБА_4 , як батько свого сина ОСОБА_1 , за станом здоров`я не може бути його опікуном.

Помешкання в якому проживає ОСОБА_1 знаходиться в аварійному стані, в зимній період не опалюється. Порядку в одежі не дотримується, особистої гігієни не дотримується. Проживає в антисанітарійних умовах. Відмовляється від допомоги зі сторони батька ОСОБА_4 Стосунків з оточуючими не підтримує. Заявнику приходиться здійснювати за братом догляд, на що ОСОБА_1 не проявляє агресії.

Метою звернення до суду є догляд за хворим братом ОСОБА_1 в його інтересах.

Саме тому, заявник звернувся до суду з проханням ухвалити рішення про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 недієздатним, та встановити над ним опіку, призначивши його опікуном.

19 вересня 2023 року ухвалою судді Любарського районного суду відкрито провадження у справі.

15 січня 2024 року ухвалою Любарського районного суду призначено судово-психіатричну експертизу. Провадження у справі зупинено.

22 березня 2024 року ухвалою судді Любарського районного суду відновлено провадження у справі.

Ухвалою Любарського районного суду від 17 квітня 2024 року залучено до розгляду справи в якості зацікавленої особи ОСОБА_1 . Надано доручення Бердичівському місцевому центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити адвоката для здійснення представництва інтересів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 пояснив, що його брат ОСОБА_1 ще з дитинства має особливості поведінки: схильність до усамітнення, проблеми із спілкуванням з ровесниками. Після закінчення школи брат вступив до Національної академії мистецтв. На першому курсі було виявлено порушення поведінки його брата та адміністрація закладу ініціювала проведення психічного стану ОСОБА_1 , внаслідок чого він був госпіталізований в психіатричний заклад, де проходив лікування. Батьки здійснювали за братом догляд і забезпечували всім необхідним. Хвороба прогресувала, він усамітнювався, тому батьки купили його брату будинок. Мати була найбільш наближеною людиною до брата. В 2017 році померла мати та з того часу братом опікувався батько. Батько 1939 року народження та в зв`язку з наявністю хвороби не може здійснювати належний нагляд за братом. Брат ніде не працював, не був одружений і не спілкувався з іншими особами в суспільстві.

Заявник також зазначив, що він являється лікарем вищої категорії, має медичну наукову ступінь, виконує програму реабілітації свого брата, який на даний час не має явно виражених фізичних соматичних захворювань. Він здатний себе обслуговувати в побуті: самостійно їсть, одягається, пересувається. Проте психічні розлади не дозволяють йому здійснювати будь-які дії у суспільстві, а саме: купівля продуктів, оплата комунальних платежів, тому такі дії здійснює заявник. Перебіг захворювання дозволяє йому самому проживати і особливість перебігу захворювання полягає в тому, що він комфортно себе почуває на самоті. Контакти з іншими особами для нього важкі, болючі і провокують бредові думки і дії. Тому він проживає усамітнено в своєму будинку. Дружніх відносин брат не підтримує, оскільки це є особливістю захворювання. Заявник по мірі можливості спілкується із братом. Телефону брат не має, а тому заявник спілкується із сусідами та регулярно доставляє продукти харчування, здійснює оплату комунальних платежів.

Заявник зазначив, що він має значну житлову площу, однак, враховуючи стан його брата, який може самостійно себе обслуговувати, його переїзд до місця проживання заявника є недоцільним. Брат заявника й надалі буде проживати у власному будинку, тоді як заявник буде навідувати його по мірі потреби.

Представник заявника ОСОБА_2 заяву підтримав і дав пояснення, аналогічні змісту поданої до суду заяви.

В судовому засіданні представник зацікавленої особи ОСОБА_1 адвокат Черкес Т.А. не заперечувала в задоволенні заяви про визнання ОСОБА_1 недієздатним та призначення йому опікуна.

Представник Органу опіки та піклування Любарської селищної ради в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просить розгляд справи проводити за відсутності представника заінтересованої особи, проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечує.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 стверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_1 , його батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , актовий запис №27.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 стверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_1 , його батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , актовий запис №10.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ №407472, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється особою з інвалідністю ІІ групи. Причина інвалідності інвалідність з дитинства.

Висновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного строннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №922, виданого КНП «Любарська лікарня» стверджується, що ОСОБА_1 , 1978 року народження, являється особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу та проживає разом з ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Довідка-характеристика, видана Старочорторийським старостинським округом Любарської селищної ради 24.05.2023 №110 вказує, що зі слів родичів, під час навчання в закладі вищої освіти стан здоров`я ОСОБА_1 погіршився. Зі своїми одногрупниками стосунків не підтримував. Припинив відвідувати заняття. Поведінка стала неадекватною. Висловлював суїцидні наміри. Почав відмічати слухові та зорові галюцинації. Періодично зникав у невідомому напрямку та був відсутній по декілька діб. Звинувачував оточуючих в тому, що «вони висмоктують з нього енергію». Проявляв агресію по відношенню до близьких родичів, погрожував їм фізичною розправою. Був примусово госпіталізований в Житомирську обласну психіатричну лікарню №1. Пройшов декілька курсів стаціонарного лікування. Був визнаний інвалідом з дитинства ІІІ групи по психіатричному захворюванню. Після виписки зі стаціонару психіатричної лікарні ОСОБА_1 до навчання в закладі вищої освіти не повернувся. Проживав на утриманні батьків. На теперішній час ОСОБА_1 веде асоціальний спосіб життя. Порядку в одежі не дотримується. Особистої гігієни не дотримується. Проживає в антисанітарійних умовах. Помешкання, в якому мешкає ОСОБА_1 знаходиться в аварійному стані, в зимні період не опалюється. Стосунків з оточуючими не підтримує. Періодично зникає у невідомому напрямку і перебуває в невідомому місці від декількох діб до декількох тижнів. Після смерті матері в травні 2017 року ОСОБА_1 відмовляється від допомоги зі сторони свого батька та від спроб надати йому матеріальну допомогу іншими особами. З моменту досягнення повноліття до теперішнього часу ОСОБА_1 не був працевлаштований. Особисте господарство не веде. Не був одружений. Продовжує висловлювати суїцидні наміри. Агресивно ставиться до рідних та близьких. Засобів до існування на теперішній час не має.

Довідкою виданою полікліннікою Любарської ЦРЛ стверджується, що ОСОБА_1 , 1978 року народження, перебуває на диспансерному обліку у психіатричному кабінеті з діагнозом "Шизофренія, параноїдна форма, дефектний стан", інвалід ІІ групи.

Із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 30.06.2023, за період з 4 кварталу 2000 року по 1 квартал 2023 року інформація про доходи ОСОБА_1 відсутня.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 12.07.2023, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , являється особою з інвалідністю ІІ групи. Санітарно - побутові умови у будинку де проживає ОСОБА_1 . незадовільні. Будинок занедбаний. Меблі та речі в помешканні брудні, мають неохайний вигляд. Постільна білизна брудна. Відсутні належні умови для приготування та зберігання їжі. Будинок не отоплюється, знаходиться в аварійному стані.

Довідка, видана Старочорторийським старостинським округом Любарської селищної ради 24.05.2023 №111 вказує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно договору купівлі-продажу від 29.10.2002, ОСОБА_1 купив цілий житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

Рішенням виконавчого комітету Любарської селищної ради Житомирської області від 08 серпня 2023 року №214, вирішено затвердити висновок органу опіки і піклування селищної ради, про доцільність встановлення опіки над ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в разі визнання судом його недієздатним.

Визнано доцільним призначити опікуном над ОСОБА_1 його брата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Із висновку органу опіки і піклування Любарської селищної ради слідує, що з метою захисту немайнових і майнових прав ОСОБА_1 , що за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки, а також для піклування і створення йому необхідних побутових умов, здійснення за ним належного догляду, забезпечення йому лікування у необхідних випадках, орган опіки і піклування селищної ради вважає за доцільне встановити опіку над ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вразі визнання судом його недієздатним, призначивши опікуном його брата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У висновку про стан здоров`я особи виданого 10 липня 2023 року ТОВ «Медичний центр асклепій плюс» зазначено, що ОСОБА_1 захворювань та станів, що перешкоджають бути опікуном немає.

Витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» вказує, що ОСОБА_1 станом на 19.07.2023 до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості немає та в розшуку не перебуває.

Із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 12.07.2023, встановлено, що ОСОБА_1 має стабільний дохід.

Згідно висновку про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі виданого КНП «Житомирська багатопрофільна опорна лікарня» 29.05.2023, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , рекомендовано догляд вдома, паліативного догляду вдома.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_7 в с.Нова Чортория Любарського району, у віці 75 років померла ОСОБА_5 .

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №134-2024, виданого КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , страждає на шизофренію, параноїдну форму, безперервний тип перебігу, виражений апато-дисоціативний тип дефекту, парафренний синдром (F 20.00 МКХ-10). За своїм психічним станом не здатний на даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України).

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння.

У пункті 1 частини другої статті 293 ЦПК України зазначено, що обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи суд розглядає в окремому провадженні.

Відповідно до частини третьої статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Згідно з частиною третьою статті 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу (частина 1 статті 298 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі № 636/398/19 (провадження № 61-5685св20) зазначено, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними.

Стаття 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначає презумпцію психічного здоров`я.

Кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно зі статтею 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити, зокрема психічний стан особи.

Статтею 110 ЦПК України встановлено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Системний аналіз норм свідчить, що висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, на підставі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого у особи виникає абсолютна неспроможність особи розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про визнання особи недієздатною не можуть покладатися докази, зокрема висновок експертизи, які ґрунтуються на припущеннях.

При проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерту необхідно дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відтак, з зазначених питань висновок експерта повинен бути повним та категоричним та не має допускати іншого розуміння змісту, ніж зазначений.

Із висновку судово-психіатричного експерта №134-2024, виданого КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , страждає на шизофренію, параноїдну форму, безперервний тип перебігу, виражений апато-дисоціативний тип дефекту, парафренний синдром (F 20.00 МКХ-10). За своїм психічним станом не здатний на даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Виходячи із наведеного, з урахуванням наданих доказів, висновку експертизи, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання ОСОБА_1 недієздатним, оскільки належними та допустимими доказами підтверджено наявність хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Як передбачено ст.55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Вимогами ст.58 ЦК України передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно з ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Ст.62 ЦК України визначено, що опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Згідно ст.63 ЦК України, опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю, за її письмовою заявою; опікун призначається при можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Частиною першою статті 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Виходячи з аналізу частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Зазначені висновки викладені Верховним Судом у постанові від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20.

Долучений до матеріалів справи висновок органу опіки і піклування Любарської селищної ради, яким погоджена кандидатура опікуна ОСОБА_1 над недієздатним ОСОБА_1 , суд вважає належним чином не обгрунтованим та передчасним, так як даний висновок не містить належної, повної та обґрунтованої мотивації в призначенні саме заявника опікуном над недієздатним ОСОБА_1 , а не іншу особу. Не встановлено, чи є у ОСОБА_1 інші близькі родичі, які могли б виконувати обов`язки опікуна. Висновок не містить аналізу відносин заявника із ОСОБА_1 , не проаналізована фізична можливість заявника, з врахуванням його місця проживання та працевлаштування, виконувати постійно опікунські обов`язки.

Разом з тим, висновок органу опіки та піклування ґрунтується на тому, що ОСОБА_6 проживає у будинку з незадовільними санітарно-побутовими умовами та заявник у даній справі планує проживати спільно з братом за адресою свого проживання, а дружина заявника ОСОБА_7 не заперечує щодо спільного проживання.

Проте, в судовому засіданні заявник ОСОБА_1 вказав, що він не має наміру перевозити свого брата до себе в м.Житомир та проживати з ним, оскільки він переконаний, що брат здатний себе самостійно обслуговувати в побуті, а перебіг хвороби дозволяє йому самостійно проживати.

Разом з тим, такі твердження заявника спростовуються матеріалами справи.

Так, у поданій до суду заяві заявник ОСОБА_1 зазначив, що на даний час ОСОБА_6 веде себе неадекватно, висловлює суїцидні наміри, може проявляти агресію до своїх родичів, внаслідок хронічного стійкого психічного розладу ОСОБА_1 не здатний усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, потребує постійного стороннього нагляду і догляду.

Окрім того, висновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу від 28.06.2023 №922, зазначено, що ОСОБА_1 за рівнем життєдіяльності має обмеження самообслуговування, обмеження здатності до орієнтації, обмеження здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку, потребує постійного стороннього догляду.

Також згідно довідки-характеристики, виданої Старочорторийським старостинським округом, вбачається, що ОСОБА_6 на даний час веде асоціальний спосіб життя, особистої гігієни не дотримується, проживає в антисанітарійних умовах, помешкання, в якому мешкає гр. ОСОБА_1 знаходиться в аварійному стані, в зимній період не опалюється. ОСОБА_8 періодично зникає у невідомому напрямку і перебуває в невідомому місці від кількох діб до декількох тижнів.

Таким чином, судом не було здобуто доказів того, що заявник, який на даний час проживає та працює в м.Житомирі, та кандидатуру якого орган опіки і піклування вважає прийнятною, дбатиме про підопічного, який проживає в с.Нова Чортория Житомирського району, та створить йому необхідні побутові умови, забезпечить його постійним доглядом і вживатиме заходів щодо захисту прав та інтересів свого брата та в цілому зможе виконувати обов`язки опікуна.

За таких обставин, на думку суду, подання органу опіки і піклування не відповідає вимогам щодо обґрунтованості.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною особою слід відмовити.

Разом з тим, суд зазначає, що заявник не позбавлений права у подальшому бути призначеним опікуном над недієздатним ОСОБА_1 , якщо перестануть існувати обставини, які перешкоджають на даний час можливості ним у повному обсязі виконувати обов`язки опікуна.

Між тим, частиною першою статті 65 ЦК України передбачено, що до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.

З огляду на вищевикладене, до встановлення опіки і призначення опікуна недієздатному ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , необхідно покласти на орган опіки та піклування Любарської селищної ради Житомирської області здійснення обов`язків з опіки над останнім.

Суд зазначає, що до встановлення опіки і призначення опікуна недієздатному ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , орган опіки та піклування Любарської селищної ради Житомирської області, відповідно до ст. 67 ЦК України, зобов`язаний дбати про підопічного про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням; зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.2, 258, 259, 293, 294, 295-300 ЦПК України, ст.ст.39, 55, 60, 63 ЦК України, суд

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Орган опіки і піклування Любарської селищної ради Житомирської області, ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна задовольнити частково.

Визнати недієздатним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 .

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Тимчасово покласти обов`язки опікуна над недієздатним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на орган опіки та піклування Любарської селищної ради Житомирської області до вирішення питання про призначення опікуна, в порядку визначеному законодавством.

Встановити строк дії рішення в частині визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 недієздатним в 2 (два) роки з дня набрання рішенням законної сили.

Роз`яснити заявнику положення ст. 300 ЦПК України, відповідно до якого, скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою ст. 300 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 25 червня 2024 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя В.М. Носач

присяжні: І.М. Мартюк

Р.В. Ткачук