465/6724/23 2/441/128/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

07.06.2024 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Малахової-Онуфер А.М.

з участю секретаря судового засідання Чорного О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Франківська районна адміністрація Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

адвокат Заремба О.В. в інтересах ОСОБА_1 , 28 серпня 2023 року звернулася в суд із позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи тим, що з 20 серпня 2019 року по 07 грудня 2021 року позивачка перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач зареєстрований на АДРЕСА_1 , проте проживає з ОСОБА_1 та дочкою на АДРЕСА_2 , часто конфліктує, скандалить, застосовує до позивачки та до дитини психологічне і фізичне насильство, за що неодноразово притягувався до адміністративної, а 07 грудня 2021 року до кримінальної відповідальності. Дитина перебуває на повному утриманні позивачки, відповідач дочкою не цікавиться, й не зважаючи на рішення суду про стягнення з нього аліментів, такі не сплачує, матеріально не допомагає. Просила позов задовольнити.

Ухвалою судді від 07 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження, а 11 березня 2024 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник Заремба О.В. та позивачка ОСОБА_1 у заяві від 07 червня 2024 року вимоги підтримали з мотивів наведених у заяві, крім цього зазначили, що зловживання відповідачем алкогольними напоями та часті сварки ініційовані ним, негативно впливають на стан здоров?я дитини, зокрема через таку його поведінку у дитини часті епілептичні приступи.

ОСОБА_2 , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву не подав, тому згідно ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечили у заяві від 07 червня 2024 позивачка та її представник.

Представник третьої особи Франківської районної адміністрації Львівської міської ради Брухаль Л.Б. у клопотанні від 11 березня 2024 року висновок № 260001-вих-14342 від 06 лютого 2024 року про доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підтримала, просила про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 4, 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Із змісту позовної заяви, із матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 20 серпня 2019 року по 07 грудня 2021 року перебували у зареєстрованому шлюбі, мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітня ОСОБА_3 постійно проживає та значиться зареєстрованою разом з матір`ю ОСОБА_1 на АДРЕСА_2 (а.с. 2-6, 8,11, 12).

14 квітня 2022 року Франківським районним судом м. Львова видано судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 21 січня 2022 року (а.с. 33).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01 серпня 2020 року зарахована в заклад дошкільної освіти (ясла-садок) № 153 Львівської міської ради, за час перебування дитини в закладі батько жодного разу не брав участі у вихованні дитини (а.с. 15).

Із долучених до матеріалів справи консультаційного висновку спеціаліста, витягів з історії хвороби дитячої клініки Німецького Червоного Хреста міста Зіген № 7284125 від 13.06.2023, № 728412 від 25.05.2022 та № 7282021 від 18.04.2023 вбачається, що ОСОБА_3 , хворіє на електроенцефалограму спонтанного сну (патологічна та з фізіологічною архітектурою сну) та епілепсію з фокальними приступами (а.с. 12-32).

Згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області від 04.12.2023, інших матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 значиться зареєстрованим на АДРЕСА_1 , фактично проживає на АДРЕСА_2 (а.с. 2-6, 65).

Із матеріалів справи убачається, що відповідач ОСОБА_2 регулярно вчиняє домашнє насильство стосовно позивачки ОСОБА_1 та малолітньої ОСОБА_3 , у зв?язку з чим щодо нього винесено тимчасові заборонні приписи серія АА № 302695, серія АА № 042414, Серія АА № 170394, серія АА № 042384, серія АА № 180762, серія АА № 181818 та серія АА № 182030, останній неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП (а.с. 40-49).

15 лютого 2022 року, за заявою ОСОБА_1 під № 0000139 внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань по факту вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 390-1 КК України (а.с. 32).

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 21 червня 2023 року щодо відповідача ОСОБА_2 видано обмежувальний припис, зокрема заборонено: перебувати в місці спільного проживання з постраждалими особами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання постраждалих осіб; вести листування, телефонні переговори з постраждалими особами або контактувати з ними через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб (а.с. 34-36).

Із Висновку Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 260001-вих-14342 від 06 лютого 2024 року убачається, що з метою захисту прав та інтересів малолітньої ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що батько ухиляється від виконання своїх обов?язків щодо виховання своєї дочки, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно його малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 95, 95 зворот).

Згідно зі ст. 150, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Законом України «Про охорону дитинства» визначено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Із змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959р. убачається, що - дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України.

Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Дана правова позиція узгоджується постановою Верховного суду від 23.01.2020 у справі № 755/3644/19.

Позивачка ОСОБА_1 самостійно виховує дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по суті від її народження, створює для неї належні умови для проживання, навчання та розвитку, відповідач, натомість, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям дитини, не спілкується з дочкою, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, не цікавиться її здоров`ям, матеріально не забезпечує.

Доказів про те, що позивачка чинила або чинить перешкоди відповідачу у спілкуванні з дочкою, або іншим чином перешкоджає йому брати участь у вихованні дитини, судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, а також ураховуючи досліджені в судовому засіданні докази, що відповідач ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання своєї малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вихованням останньої не займається, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, без поважних причин не виявляє щодо дитини батьківського піклування, коштів на утримання дочки не надає, позов ОСОБА_1 є підставним і підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки 1 073 грн. 60 коп. судового збору.

Керуючись ст. 4, 5, 81, 89, 133, 141, 259, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 , що значиться зареєстрованим на АДРЕСА_1 , прож. на АДРЕСА_2 ) батьківських прав щодо його малолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 , що значиться зареєстрованим в на АДРЕСА_1 , прож. на АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_2 , прож. на АДРЕСА_2 ) 1 073 грн. 60 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

С у д д я А.М.Малахова-Онуфер