Єдиний унікальний номер справи 183/6249/24
Провадження № 2-н/183/770/24

У Х В А Л А

21 червня 2024 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майна Г. Є., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей,-

В С Т А Н О В И В:

17 червня 2024 року через підсистему «Електронний суд» та представника заявника адвоката Карлаша І. А. до суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу, у якій просила видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх доходів платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Указану заяву з доданими до неї додатками передано головуючому судді 20 червня 2024 року.

Перевіривши надані матеріали, вважаю, що у видачі судового наказу необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Таким чином, оскільки заявник просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх доходів платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не відповідає вимогам п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, у видачі судового наказу належить відмовити.

Також, слід зазначити, що згідно з ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини 1 статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Крім того, у порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету боржника.

Одночасно з цим,згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Однак, до заяви про видачу судового наказу заявником не надано доказів проживання з нею дітей, а самі лише посилання заявника на зазначені обставини не можуть бути належним їх доказом, а тому не приймаються судом.

Таким чином, з урахуванням того, що із наданих заявником документів неможливо однозначно ідентифікувати факт проживання дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 із заявником ОСОБА_1 , внаслідок чого не убачається виникнення у заявника права грошової вимоги у цій частині, у видачі судового наказу належить відмовити.

Разом з тим, суд звертає увагу заявника на те, що частиною першою статті 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 43 ЦПК України, у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 169 ЦПК України, одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Натомість, заявником до заяви про видачу судового наказу не додано доказів надсилання листом з описом вкладення на адресу боржника ОСОБА_2 копії заяви з доданими до неї документами.

У свою чергу, заявнику слід звернути увагу на те, що подача до суду заяви про видачу судового наказу через підсистему «Електронний суд» позбавляє суд можливості надіслати на адресу боржника копію такої заяви з доданими до неї документами одночасно із копією судового наказу, що передбачено вищевказаною ч. 2 ст. 169 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 165, 166, 260 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей відмовити.

Роз`яснити заявникові його право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Ухвала суду складена і підписана 21 червня 2024 року.

Суддя Г.Є. Майна