Справа № 604/374/14-ц
Провадження № 6/604/18/24
У х в а л а

07 травня 2024 року с-ще Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сташківа Н.Б.,

за участю секретаря Костів О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Підволочиськ заяву представника Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник АТ «Укрсиббанк» звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документу та поновлення строків для його пред`явлення, посилаючись на те, що рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 04.07.2014, яке залишено без змін Апеляційним судом Тернопільської області, у цивільній справі №2/604/158/14 позов ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено частково. На підставі рішення суду було видано та направлено на примусове виконання виконавчий лист від 08.12.2014 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь заявника заборгованості за кредитним договором в розмірі 29998,21 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11 березня 2014 року становить 277060,46 грн, та судовий збір 2769,60 грн. Виконавче провадження №46135347. На запити стягувача державний виконавець не міг надати відповіді про рух виконавчого провадження. І лише 12.01.2023 від Підволочиського ВДВС у Тернопільському районі надано відповідь, згідно з якою вказане виконавче провадження на виконанні відділу не перебуває, виконавчий лист було повернуто стягувачу 22 червня 2017 року на підставі п.7 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Стягувач зазначає, що виконавчий лист із виконавчої служби не надходив та був втрачений під час пересилки засобами поштового зв`язку. У зв`язку з чим, просить видати дублікат виконавчого листа та поновити строк для його пред`явлення до примусового виконання.

Заявник АТ «Укрсиббанк» посилається, що вже звертався до Підволочиського районного суду Тернопільської області з аналогічними вимогами, однак ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 25 серпня 2023 року, у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання було відмовлено. Дана ухвала постановою Тернопільського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року була залишена без змін.

В новоподаній заяві заявник додатково посилається на факт того, що ухвалою суду від 10 жовтня 2019 року було виправлено описку у виконавчому листі, дублікат якого заявник просить видати та строк пред`явлення якого до виконання поновити. Таким чином заявник вважає, що до 10 жовтня 2019 року виконавчий лист не відповідав рішенню по валюті стягнення та став відповідати йому лише з 10 жовтня 2019 року і саме з цього часу заявник мав право на ефективне примусове виконання рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 04 липня 2014 року.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання, та їхніх представників.

Згідно ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши зібрані у справі докази в їх повній сукупності, вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 04 липня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2014 року, позов ПАТ «Укрсиббанк» задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 15 серпня 2007 року в розмірі 29998,21 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11.03.2014 становить 277060,46 грн, а також стягнуто судовий збір в розмірі 2769,60 грн; у задоволенні інших вимог відмовлено.

Відповідно до п.17 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Аналізуючи підпункт 17.4 розділуXIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009, провадження № 61-5388св18.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до правового висновку ВП ВС, який викладений у постанові від 21.08.2019 по справі N 2-836/11 (14-308цс19), стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відтак, питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування, тобто, свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

У заяві АТ «Укрсиббанк» просить поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, посилаючись на те, що стягувачу протягом 2017-2023 років не було відомо про повернення виконавчого листа виконавцем. Представник АТ «Укрсиббанк» направляв запити до виконавчої служби: 21.11.2017, 03.05.2018, 19.07.2019, 13.02.2020, 18.05.2021, 02.12.2022.

У задоволенні зазначених доводів заявника ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 25 серпня 2023 року вже було відмовлено. Вказана ухвала залишена без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року, якою встановлено, крім іншого, безпідставність посилання заявника АТ КБ «Укрсиббанк» на те, що стягувач не мав можливості пред`явити виконавчий документ до виконання, а поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання протягом необмеженого строку означатиме, що стягувач матиме можливість «штучно» збільшити цей строк, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого часу. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Таким чином суд не дає оцінку зазначеним доводам заявника, які вже були предметом судового розгляду.

З приводу доводів заявника про те, що до 10 жовтня 2019 року виконавчий лист не відповідав рішенню по валюті стягнення та став відповідати йому лише з 10 жовтня 2019 року у зв`язку із виправлення описки у виконавчому листі, і саме з цього часу заявник мав право на ефективне примусове виконання рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 04 липня 2014 року, суд зазначає наступне.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2019 року було виправлено описку у виконавчому листі, виданому Підволочиським районним судом Тернопільської області 08 грудня 2014 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

«Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (рахунок № НОМЕР_1 в АТ «УкрСиббанк», м. Харків, МФО 351005, код 09807750) із ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_2 ) суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 15 серпня 2007 року в розмірі 29998, 21 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11.03.2014 р. становить 277060, 46 грн ( двісті сімдесят сім тисяч шістдесят гривень 46 копійок)».Суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно положень ч.1 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається що Підволочиським районним судом Тернопільської області дійсно було виправлено описку у виконавчому листі виданому Підволочиським районним судом Тернопільської області 08 грудня 2014 року. Однак заявник у заяві про виправлення описки просив суд лише виправити описку у вказаному виконавчому листі. Клопотання про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню заявником до суду не подавалось.

Відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року за N14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків.

Таким чином виправлення описки не є зміною змісту судового рішення, тому посилання заявника на неефективність примусового виконання рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 04 липня 2014 року до виправлення описки не знайшло свого підтвердження в суді.

Відповідно до п. 17 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Аналізуючи підпункт 17.4 розділуXIII "Перехідні положення" ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідний правовий висновок викладений упостанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009, провадження N 61-5388св18.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до правового висновку ВП ВС, який викладений у постанові від 21.08.2019 по справі № 2-836/11 (14-308цс19), стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відтак, питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування, тобто, свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

При цьому, судом враховується передбачене законодавством право сторони судового провадження здійснювати контроль щодо виконання судового рішення та його обов`язок сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі виконання судового рішення.

З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа.

Враховуючи, що дублікат виконавчого листа, видається лише в межах строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, то відмова у поновленні строку є підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого листа.

Враховуючи те, що строк пред`явлення вказаного виконавчого документа до виконання сплив, заявником не доведено наявність поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, у зв`язку з чим, відсутні підстави для його поновлення, тому суд дійшов висновку, що вимоги заявника щодо видачі дубліката виконавчого документу та поновлення строку пред`явлення його до виконання задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 433, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Тернопільського апеляційного суду безпосередньо або через Підволочиський районний суд Тернопільської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Б. Сташків