Житомирський апеляційний суд
Справа №935/1140/23 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О.
Категорія 80 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 935/1140/23 за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", яке є правонаступником Державного підприємства « Коростишівське лісове господарство», про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 8 грудня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Василенка Р.О.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що працював у Державному підприємстві « Коростишівське лісове господарство» на посаді водія. Наказом директора підприємства від 17 лютого 2023 року його звільнено з роботи на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України. Вказує, що у день звільнення відповідач не виплатив йому заборгованість по заробітній платі. Вказані кошти були перераховані на його рахунок лише 28 березня 2023 року. Отже, затримка виплати заробітної плати становила 39 днів, що є підставою для застосування положень статті 117 КЗпП України.

Враховуючи вищезазначене, просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 46676 грн. 60 коп.

Окрім того, просив відшкодувати йому моральну шкоду у розмірі 5000 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області позов задоволено.

Стягнуто з Державного підприємства « Коростишівське лісове господарство» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 46676 грн. 60 коп. та 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Державного підприємства « Коростишівське лісове господарство» на користь позивача 1073 грн. 60 коп. судового збору та 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі Державне спеціалізоване господарське підприємство « Ліси України», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

На обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ДП «Коростишівське лісове господарство» наразі перебуває у стані припинення, оскільки відбулася реорганізація підприємства у філію « Коростишівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України». Відповідно до наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 16 грудня 2022 року № 1206 правонаступником ДП « «Коростишівське лісове господарство» Державне спеціалізоване господарське підприємство « Ліси України».

При вирішенні спору суд першої інстанції залишив вказану обставину поза увагою.

Окрім того, суд не з`ясував , яким чином відповідач порушив права ОСОБА_1 , який в день звільнення не працював й адміністрація підприємства не мала можливості виплатити належні йому при звільненні кошти. Матеріали справи не містять доказів того, що позивач звертався до відповідача з вимогою здійснити розрахунок при звільненні, отже, відсутня вина роботодавця у невиплаті вказаних коштів. Таким чином, суд безпідставно застосував положення статті 117 КЗпП України.

Вважає, що оскільки остаточний розрахунок із позивачем здійснений 28 березня 2023 року, звернення до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні свідчить про обрання ним неефективного способу захисту.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року до участі у справі залучено правонаступника Державного підприємства «Коростишівське лісове господарство» - Державне спеціалізоване господарське підприємство « Ліси України».

В судовому засіданні представник ДСГП « Ліси України» підтримав апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач обіймав посаду водія Державного підприємства « Коростишівське лісове господарство».

Наказом директора підприємства від 17 лютого 2023 року ОСОБА_1 звільнено з роботи на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України.

Як зазначив ОСОБА_1 , у день звільнення він перебував на лікарняному.

Матеріали справи не містять доказів того, що в день звільнення відповідач перерахував заробітну плату на його банківський рахунок.

Наявна в матеріалах справи виписка з рахунку свідчить про те, що остаточний розрахунок із позивачем здійснено 28 березня 2023 року, шляхом перерахування заробітної плати у розмірі 12979 грн. 98 коп.

Таким чином, вказані обставини свідчать про те, що заборгованість із заробітної плати була виплачена. Проте, така виплата здійснена несвоєчасно, що, в свою чергу, є підставою для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Так, частиною першою статті 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати ( основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні), роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більше як за шість місяців.

Отже, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, оскільки заборгованість по заробітній платі у розмірі 12979 грн. 98 коп. не була виплачена позивачеві у день звільнення. При цьому, та обставина, що у цей час він перебував на лікарняному, не позбавляла роботодавця можливості перерахувати ці кошти на банківський рахунок позивача.

Однак, при визначенні розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні слід виходити з наступного.

Працівник є слабшою, ніж роботодавець, стороною у трудових правовідносинах. Водночас, у вказаних правовідносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця.

У постанові від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла до висновку про те, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначає, що при вирішенні даного питання необхідно враховувати: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки ( прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Отже, з урахуванням конкретних обставин справи та визначених Великою Палатою Верховного Суду критеріїв, суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника.

Вирішуючи даний спір, колегія суддів враховує розмір простроченої заборгованості, а також бере до уваги ту обставину, що період затримки розрахунку був незначним й тривав із 17 лютого 2023 року до 28 березня 2023 року.

Таким чином, суд приходить до висновку про зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні із 46676 грн. 60 коп. до 20000 грн. Дана сума вказана без врахування податків та обов`язкових платежів.

Відповідно до правил 237-1 КЗпП України відшкодування роботодавцем моральної шкоди провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу ( цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що внаслідок несвоєчасної виплати позивачеві заробітної плати були порушені його трудові права, що спричинило моральну шкоду.

При визначенні розміру моральної шкоди суд, врахувавши принципи розумності, справедливості та виваженості, обгрунтовано стягнув на користь ОСОБА_1 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Що стосується вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, слід заначити наступне.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до положень частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною третьою цієї статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Долучений до позовної заяви ордер на надання професійної правничої допомоги свідчить про те, що позивачеві надавалася правнича допомога адвокатом Янко М.І. Окрім того, до позовної заяви долучено квитанцію, у якій зазначено про сплату позивачем на користь ОСОБА_2 3000 грн. в якості оплати за надані послуги.

Однак, суду не надано договір про надання професійної правничої допомоги, укладений між позивачем та адвокатом Янко М.І. Окрім того, матеріали справи не містять й розрахунку наданих послуг, доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що позбавляє суд можливості вирішити питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Враховуючи вищезазначене, рішення в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні слід змінити, зменшивши суму середнього заробітку, яка підлягає стягненню з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" на користь ОСОБА_1 , із 46676 грн. 60 коп. до 20000 грн.

Рішення в частині стягнення з Державного підприємства « Коростишівське лісове господарство», правонаступником якого є Державне спеціалізоване господарське підприємство « Ліси України», на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення,- про відмову у задоволенні заяви адвоката Янко М. І. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

В решті рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" задовольнити частково.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 8 грудня 2023 року в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні змінити, зменшивши суму середнього заробітку, яка підлягає стягненню з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" на користь ОСОБА_1 , із 46676 грн. 60 коп. до 20000 грн.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 8 грудня 2023 року в частині стягнення з Державного підприємства « Коростишівське лісове господарство», правонаступником якого є Державне спеціалізоване господарське підприємство « Ліси України», на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу,- скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви адвоката Янко Марії Ігорівни про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: