ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/9671/24

Провадження № 22-ц/4820/1365/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2024 року про визнання неподаної та повернення ОСОБА_1 позовної заяви до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Орган опіки та піклування виконавчий комітет Хмельницької міської ради, приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Твердохліб Валерій Петрович, про встановлення факту спільного проживання, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на майно.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У квітні 2024 року ОСОБА_1 подала в суд позовну заяву до відповідачів про встановлення факту спільного проживання, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на майно.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.04.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Вказано усунути недоліки шляхом сплати судового збору та надати докази на підтвердження вартості спірного майна.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.05.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Служба у справах дітей Хмельницької міської ради, Приватний нотаріус Хпельницького районного нотаріального округу Твердохліб Валерій Петрович, про встановлення факту спільного проживання, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на майно визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду про визнання позовної заяви неподаною та повернення позивачу скасувати як незаконну та повернути справу для продовження розгляду до суду першої інстанції з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що з врахуванням ринкової вартості майна, визначеної спеціалістом з оцінки майна, та зазначеної у висновках про вартість майна №170424/3 від 17.04.2024 року, №170424 від 17.04.2024 року, сума заявленого нею позову становила 230790 грн.(161400+150140+15004), один відсоток становить 2307,9 грн., також нею заявлено вимогу немайнового характеру.

22.04.2024 року ОСОБА_1 подала заяву на усунення недоліків позовної заяви та вказала, що нею усунені недоліки, отримано висновки про ринкову вартість майна, відповідно обраховано ціну позову та сплачено судовий збір у сумі 2913,50 грн. за подання позовної заяви згідно п. 1.4.2 та п.1.1.2 ЗУ «Про судовий збір». Вважає, що повернення позовної заяви порушує її право на звернення до суду, адже нею виконані вказівки суду, викладені в ухвалі суду від 10.04.2024 року, а саме проведено оцінку та визначено ринкову вартість майна, щодо якого заявлено позовні вимоги та сплачено судовий збір у сумі 1% від ціни позову та окремо сплачено судовий збір за вимогу щодо встановлення факту, який має юридичне значення у розмірі 605,60 грн. На її думку, твердження суду про те, що позивачкою не усунуто недоліки, зазначені в ухвалі суду від 10.04.2024 року, не відповідає обставинам справи та нормам процесуального закону, вимоги суду є занадто обтяжливими та обмежують її право на справедливий судовий розгляд і доступ до правосуддя.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою у встановлений строк не усунуто недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі про залишення заяви без руху.

Проте з цим висновком суду не можна погодитися, зважаючи на таке.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 175 ЦПК України визначено вимоги до позовної заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодекс, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Встановлено, що 22.04.2024 року на виконання ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.04.2024 року ОСОБА_1 подала квитанцію про сплату судового збору у розмірі 2913,50 грн., висновок експерта про вартість майна №170424 від 17 квітня 2024 року, висновок про вартість майна №170424/2 від 17.04.2024 року, висновок про вартість майна №17042/3 від 17.04.2024 року.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка просила встановити факт спільного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, починаючи з вересня 2012 року по 06 жовтня 2023 року; визнати спільним сумісним майном ОСОБА_6 та ОСОБА_1 майно, набуте за час спільного проживання, та визнати за нею право власності на частину спільного майна: квартиру АДРЕСА_1 ; легковий автомобіль Volkswagen toureg, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; легковий автомобіль марки Мitsubishi outlander 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Позивачка надала суду висновок про вартість майна №170424 від 17 квітня 2024 року, згідно якого ринкова вартість автомобіля Мitsubishi Оutlander 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 150140 грн. Згідно висновку про вартість майна №170424/2 від 17.04.2024 року ринкова вартість автомобіля Volkswagen toureg, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 150040 грн. Згідно висновку №170424/3 ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 становить 161400 грн.

Отже, загальна вартість спірного майна становить 461580 грн.:2=230790 грн.

Висновок суду про занижену вартість спірного майна за відсутності інших доказів щодо цих обставин є передчасним.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою справлявся судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Позивачка згідно п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплатила 1% від вартості спірного майна в розмірі 2307,9 грн. та 605,60 грн. за вимогу про встановлення факту, всього 2913,50 грн.

Водночас відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Суд першої інстанції, вказавши, що вартість майна є заниженою та не відповідає його ринковій вартості, не застосував норму ч. 2 ст. 176 ЦПК України і не визначив самостійно розмір судового збору.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, зокрема, цивільного характеру. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати указані права без будь-яких перепон чи ускладнень.

Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя, що кореспондується із положеннями статті 4 ЦПК України, з огляду на які кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відтак, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для визнання позовної заяви неподаною та повернення є необґрунтованим і передчасним.

З врахуванням наведеного ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2024 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 25 червня 2024 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк