Справа № 583/16/19
УХВАЛА

27 червня 2024 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Сидоренка Р.В.,

при секретарі - Якубович В.В.,

за участю представника відповідача, адвоката - Кудіна О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про перегляд заочного рішення за позовом Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (61023, Україна, м. Харків, вул. Сумська, 77/79) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, -

УСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду від 25.02.2019 р. ухваленим по справі за вищенаведеним позовом позовні вимоги позивача були задоволені в повному обсязі.

Представник відповідача адвокат Кудін О.М. звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що заочне рішення стороною відповідача не було отримане так як він взагалі не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується письмовими доказами. Він проходив військову службу за контрактом, про судовий процес та виконавче провадження не був обізнаний. Враховуючи викладені обставини, просить суд поновити процесуальний строк звернення до суду, так як він пропущений військовослужбовцем по незалежним від його волі об`єктивним обставинам.

При винесенні заочного рішення судом не були враховані обставини, які мали істотно плинути на розгляд справи. Так, позивачем не враховано, що ОСОБА_1 з 07.09.2018 року по 29.03.2019 року був призваний на військову службу і приймав участь у бойових діях в зоні АТО на підставі розпорядження оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що підтверджено Довідкою № 647д від 29.03.2019 року. У разі поновлення особи, що відрахована з закладу вищої освіти або звільнена з військової служби, на посаді курсанта, особи офіцерського складу стягнення суми витрат припиняється. Поновити навчання можна як у тому самому закладі вищої освіти, так і в іншому. Спори, пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат, відбувається після її звільнення з державної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18), а також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року в справі №520/11540/19 у подібних правовідносинах.

У судовому засіданні представник відповідача повністю підтримав заяву з підстав викладених у ній. Зазначив, що наявні причин для поновлення строку на звернення до суду, оскільки його довіритель не був обізнаний ані з часом та датою судового засідання після якого було винесене рішення відносно нього, ані отримував саме рішення, так як постійно перебував на службі.

Також в судовому засіданні була опитана матір відповідача ОСОБА_2 , яка пояснила, що її син хоча й зареєстрований за вказаною адресою, проте фактично то перебував на службі в ЗСУ, то проходив навчання у вищому навчальному закладі, де здобував військову освіту. Від імені сина вона особисто отримувала судове рішення, про що писала заяву від його імені.

Представники позивача у судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Від зазначеної установи надійшла заява із проханням провести засідання без участі представника та відмовити у задоволенні заяви з огляду на її безпідставність.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача та пояснення його матері, суд вважає, що заява має бути залишена без розгляду з огляду на наступне.

Так, 25.02.2019 року ухвалене заочне рішення суду по справі.

Рішення суду відповідачу по справі направлено поштою. У справі мається рекомендоване повідомлення у якому зазначено про отримання відповідачем особисто копії судового рішення 01.03.2019 р. Крім того, відповідач 05.10.2019 р. особисто звернувся із письмовою заявою про видачу копії рішення суду, він отримав копію зазначеного рішення у цей же день, про що свідчить зроблений ним власноручно на вказаній заяві відповідний запис та поставлений підпис.

Матір відповідача оглянувши дану заяву вказала на те, що це вона особисто писала вказану заяву та особисто отримувала копію судового рішення. Суд критично ставиться до таких пояснень, оскільки вони належними доказами не підтверджені. Крім того, вручення судового рішення члену сім`ї та близькому родичу, слід вважати належним врученням судового рішення стороні по справі.

Тобто, доводи відповідача про те, що він копію зазначеного заочного рішення не отримував не відповідають дійсності.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. (стаття 284 ЦПК України).

Кожну належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд зобов`язаний згідно з реченням першим частини першої статті 286 ЦПК України прийняти та невідкладно надіслати її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи, немає підстав вважати, що визначений статтею 287 ЦПК України порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення застосовний тільки до розгляду суті цієї заяви та незастосовний до розгляду на предмет дотримання строку її подання. Оскільки спеціальне правове регулювання, передбачене Главою 11 Розділу ІІІ ЦПК України, охоплює порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення, поданої поза межами встановленого строку, то немає підстав залишати її без розгляду на підставі статті 126 ЦПК України.

Процесуальний закон не передбачає, що суд, розглянувши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення (зокрема на предмет того, чи є підстави у зв`язку з пропуском строку на її подання розглядати цю заяву по суті), може вчинити інші дії, ніж передбачені у частині третій статті 287 ЦПК України. Тому у випадку, якщо суд вважатиме неможливим поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, він має залишити її з цієї підстави без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (частина четверта статті 287 ЦПК України).

Такі висновки були висловлені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16.

Однак у Постанові від 12 червня 2024 року в справі № 756/11081/20 Велика Палата Верховного Суду відступила від вищезазначеного правового висновку вказавши на те, що передбачені частиною третьою статті 287 ЦПК України повноваження суду першої інстанції стосуються саме суті заяви про перегляд заочного рішення (зокрема, подання чи неподання відповідачем доказів по суті справи і доказів поважності неявки в судове засідання, на якому було ухвалене заочне рішення) і не застосовуються у ситуації пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення. Оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та наявності підстав для його поновлення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не залишення її без задоволення.

Статтею 126 ЦПК України встановлено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, оскільки відповідач поважних причин пропуску строку звернення до суду із вказаною заявою не навів, його твердження про неотримання копії судового рішення не відповідають дійсності, то наявні підстави для залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 126, 127, 253, 260, 261, 284, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача адвоката Кудіна Олександра Михайловича про перегляд заочного рішення залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко