Справа № 615/923/24
Провадження № 2/615/247/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Токмакової А.П.,

секретаря судового засідання Клименко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Валки Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг Восток», про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

26.04.2024 представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- встановити факт спільного проживання однією сім`єю 25.08.2010 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнати за позивачем право на земельну частку (пай) розміром 6,4636 в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності колишнього КСП «Восток» - агрофірми «Восток» на території Валківської міської ради, яке належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовних вимог вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який 15.05.2020 склав заповіт, посвідчений Старомерчицькою селищною радою за р.н. 72, яким заповів усе своє майно позивачу. Спадщину після його смерті позивач прийняв та оформив частину належного йому майна.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_2 , яка за життя отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Спадкова справа щодо її майна не відкривалась.

В письмовій консультації № 213/01-16 нотаріус повідомив, що позивач дійсно є єдиним спадкоємцем на майно померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3 на майно ОСОБА_2 через відсутність їх спільної реєстрації на час відкриття спадщини, а також через відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай).

Наполягає, що ОСОБА_3 проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_2 з 2000 року по день смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 включена до уточненого переліку громадян-працівників та пенсіонерів колишнього реформованого КСП «Восток» - агрофірма «Восток», що мають право на земельну частку (пай), складений в уточнення Переліку, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю агрофірми «Восток» серії ХР №06-00-000661 під № 305. В книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Валківською РДА Харківської області, виявлено запис про реєстрацію сертифікату на ім`я ОСОБА_2 серії ХР № 027976, який значиться як отриманий довіреною особою позивача ОСОБА_4 .

Позивач стверджує, що після початку ведення бойових дій на території України не має жодної можливості зв`язатися з цією особою, місцезнаходження її невідоме, тому вважає його втраченим.

Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 29.04.2024 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд проведено в порядку загального позовного провадження.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить задовольнити.

Представник відповідача міський голова ОСОБА_5 надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника міської ради, просить прийняти рішення згідно закону на підставі наявних доказів.

Представник третьої особи ТОВ «Агрохолдинг Восток» правом надання пояснень у встановлений судом строк не скористався.

У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис № 28 від 06.08.2018.

За життя 15.05.2020 ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений Старомерчицькою селищною радою за р.н. 72, яким заповів усе своє майно позивачу.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 позивач прийняв та оформив частину належного йому майна, а саме земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0077, що підтверджується даними свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Дем`яненко В.О. 11.03.2020, р.н. 177.

Матір`ю ОСОБА_3 є ОСОБА_2 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 9 від 19.05.1962.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , актовий запис № 47 від 25.08.2010).

Зі змісту даних Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 76748120 від 25.04.2024, спадкова справа щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 не відкривалась.

Згідно письмової консультації приватного нотаріуса Валківського районного нотаріального округу Дем`яненко В.О. від 25.04.2024, позивач є єдиним спадкоємцем на майно померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3 на майно ОСОБА_2 через відсутність їх спільної реєстрації на час відкриття спадщини та через відсутність сертифікату на право на земельну частку (пай).

Разом з тим, із Акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства № 21, ОСОБА_3 проживав із матір`ю з 2000 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

20.03.1996 у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №103, зареєстрований державний акт на право колективної власності на землю серії ХР №06-00-000661, за яким агрофірмі «Восток» передано у колективну власність для ведення сільськогосподарського виробництва 4627,6 га землі.

З уточненого переліку громадян-працівників та пенсіонерів колишнього реформованого КСП «Восток» - агрофірма «Восток», що мають право на земельну частку (пай), що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР №06-00-000661, ОСОБА_2 значиться під № 305.

Відповідно до листа Валківського архівного відділу Архівного управління Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області від 25.04.2024 № 01-36/59, в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Валківською РДА Харківської області власникам земельних часток (паїв) реформованого КСП «Восток» (Агрофірма Восток) Старомерчицької селищної ради, виявлено запис про реєстрацію сертифікату на ім`я ОСОБА_2 серії ХР № 027976, який значиться як отриманий довіреною особою позивача ОСОБА_4

В газеті «Сільські новини» № 25 від 18.06.2024 позивачем розміщено оголошення, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 027976, виданий на ім`я ОСОБА_2 вважається недійсним.

Відповідно до інформації Богодухівської РДА Харківської області №01-24/1671 від 11.06.2021, згідно затвердженого загальними зборами членів колишнього реформованого КСП «Восток» - агрофірма «Восток» проекту землеустрою щодо організації території земельних часток ((паїв) рілля, сіножаті, пасовища) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (КВЦПЗ 01.01), громадянам власникам земельних часток (паїв) із земель колишнього реформованого КСП агрофірми «Восток», що розташовані на території Старомерчицької селищної ради Богодухівського (Валківського) району Харківської області розмір середньої частки (паю) в умовних кадастрових гектарах складає: рілля 5,7716 га, пасовища 0,4991 га, сіножаті 0,1929 га.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.

Ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 ЗК України гарантується право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.

Відповідно до пп.4.16 п.4 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Право власності на земельну ділянку, згідно положень ст.1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

П.17 Перехідних положень ЗК України передбачає, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Слід зазначити, що ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», який згідно п.1 розділу II Прикінцевих положень набрав чинності з 1 січня 2019 року, внесені зміни до законодавчих актів України, зокрема у ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Згідно ч.2 ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (в нинішній редакції) невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Відповідно до ст.3 Закону підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

За положеннями ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності.

Згідно роз`яснень Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку звернутися з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці.

Пленум Верховного Суду України в п.23 Постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Об`єкти спадкування мають майновий характер, а тому приймаючи спадщину позивач приймає права і обов`язки спадкодавця.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Із аналізу наданих позивачем доказів, ОСОБА_3 проживав на час відкриття спадщини з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав фізичної особи, але законом не визначено іншого порядку його встановлення, тому суд задовольняє вимоги в цій частині, що відповідає положенням ч.2 ст.315 ЦПК України.

Оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що незаконність набуття померлою ОСОБА_2 права на спадкове майно судом не встановлено, ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину після смерті матері, але не оформив спадкові права, його єдиним спадкоємцем за заповітом є позивач у справі, суд вважає обґрунтованими вимоги щодо визнання права на земельну частку (пай), що входить до спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 , так як досліджені докази свідчать про неможливість оформити спадщину в нотаріальному порядку.

Враховуючи, що згідно ст.1261 ЦК України позивач є єдиним спадкоємцем І черги за законом щодо майна померлої матері ОСОБА_2 , суд не вбачає підстав для встановлення факту проживання їх однією сім`єю, що має значення для вирішення питання щодо кола спадкоємців 4 черги, тому в цій частині в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно проживав з матір`ю ОСОБА_2 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , право на земельну частку (пай) розміром 6,4636 в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності колишнього КСП «Восток» - агрофірми «Восток» на території Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області, що належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 027976, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 26.06.2024.

Суддя А.П. Токмакова