Провадження № 2-др/686/77/24
УХВАЛА

25 червня 2024 року

Хмельницький міськрайонний суд

у складі: головуючого судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві - Лоб І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницький заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, -

в с т а н о в и в :

У травні 2024 ОСОБА_1 звернулась із заявою до суду про ухвалення додаткового рішення суду про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн. з відповідачів, понесені нею у зв`язку з розглядом справи, про які було заявлено до закінчення судових дебатів та розмір понесення таких витрат підтверджується договором про надання адвокатських послуг та актом приймання виконаних робіт.

Подану заяву обгрунтовує тим, що на розгляді в Хмельницькому міськрайонному суді перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група».

30 квітня 2024 року ухвалою Хмельницького міськрайонного сулу за заявою її представника закрито провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Між нею та адвокатом Висоцькою Х.О. 30.10.2023 року укладено договір про надання правової допомоги, яким згідно пункту 3.1 визначено, що розмір гонорару встановлюється додатком №1. Цією додатковою угодою визначено було визначено, що розмір гонорару в розмірі 15 000 грн. та строк оплати такого. Просить ухвалити додаткове рішення у справі та вирішити питання про стягнення означених витрат.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, повідомлена про час і місце розгляду справи за її відсутності, подану заяву підтримав, просить розглянути питання про ухвалення додаткового рішення та стягнути витрати понесені ОСОБА_1 на правничу допомогу в розмірі 15 000.00 грн.

Представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав заяву про відмову в ухваленні додаткового рішення, просить відмовити у задоволенні.

Представник приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи у передбаченому законом порядку.

Суд, перевіривши доводи представника позивача викладені у поданій заяві, заперечення представника відповідача та матеріали справи доказами прийшов до наступних висновків.

ОСОБА_3 було заявлено позов до ОСОБА_2 та приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, зокрема стягнути з ОСОБА_2 495 222, 67 грн. моральної шкоди, а з ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» шкоду, пов`язану з лікуванням в сумі 21 146,62 грн., шкоду пов`язану з стійкою втратою працездатності 74 400,00 грн. та моральну шкоду 4 777,33 грн.

13 грудня 2023 року представник ОСОБА_1 зменшила позовні вимоги до страхової компанії «Українська страхова група» до 15 120,00 грн., позовні вимоги до ОСОБА_2 залишені без зміни.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду 30 квітня 2024 року закрито провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову на підставі поданої заяви представником ОСОБА_1 .

Представником ОСОБА_1 , адвокатом Висоцькою Х., у заяві зазначено, що ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» 08.12.2023 року здійснено виплату відшкодування у розмірі 85 203. 95 грн. та ОСОБА_2 здійснив відшкодування у розмірі 200 000 грн., тому вона відмовляється від позову. Така відмова прийнята судом, ухвала суду про закриття провадження у справі набрала законної сили. .

Заявник просить стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн., які заявлені нею у передбачений законом 15 денний строк.

Як убачається з матеріалів цивільної справи представник позивача у поданому позові заявила про стягнення з відповідачів пропорційно до задоволених вимог та надала до позовної заяви попередній орієнтований розрахунок в розмірі 15 000 грн.

14.05.2024 року до поданої заяви додано до договору про надання правничої допомоги заявник додала копію договору про надання правничої допомоги від 30.10.2023 року та додаток № 1 до вказаного договору, довідки про отримання гонорару в готівковій формі безпосередньо адвокатом Висоцькою Христиною.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу (частина перша статті 270 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: змагальність сторін; диспозитивність відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункти 4, 5, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини третя-п`ята статті 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що: «Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності».

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).

У випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 (провадження № 61-4799св23)).

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду №346/2744/21 від 22 квітня 2024 року.

Матеріалами справи встановлено, що в поданій заяві представник позивача зазначив, що судові витрати, пов`язані розглядом справи в суді, складаються з витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.

Разом з тим, ні до поданої заяви про ухвалення додаткового рішення, ні до закінчення судових дебатів, позивач та її представник доказів понесення відповідних судових витрат не надали, а подали ці докази (договір про надання професійної правової (правничої) допомоги, додатковий договір, акт) тільки з заявою про ухвалення додаткового рішення, згідно яких розмір витрат позивача на правничу допомогу в суді першої інстанції становить 15 000 грн. Орієнтовний розмір таких витрат наданих представником позивача не є доказом у справі, а є обов`язком позивача.

З огляду на викладене, у задоволенні заяви ОСОБА_1 , яка подана її представником ОСОБА_4 в ухваленні додаткового рішення у справі слід відмовити, оскільки зміст заяви не містить обґрунтування поважних причин ненадання позивачем доказів, що підтверджують розмір судових витрат (витрат на правничу допомогу) до закінчення розгляду справи, з врахуванням того, що договір про надання правничої допомоги містить умови щодо винагороди у фіксованому розмірі.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст. 142, ст.353 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат понесених ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 15 діб з часу його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 28.06.2024.

Суддя :