Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/16/23
У Х В А Л А

24 квітня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Буйновській А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду міста Черкаси заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 11.04.2023 по справі №711/16/23, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 11.04.2023 по справі №711/16/23. Зазначено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.04.2023 (справа №711/16/23) стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 02.04.2008 у розмірі 1939,59 доларів США та судовий збір 1061грн. 60коп. Вказане судове рішення набрало законної сили, відповідно до постанови Черкаського апеляційного суду від 26.07.2023.

Рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси (справа №711/7113/23) у позовних вимогах про відсутність заборгованості ОСОБА_2 відмовлено, суд підтвердив сплату позичальником в погашення заборгованості 14844 доларів США, вказавши: «слід виснувати, що в даному випадку ПАТ КБ «Приватбанк» після набрання законної сили рішенням Соснівського райсуду м. Черкаси від 10.03.2011 у справі №2-1714/11 позбавлено можливості в судовому порядку вимагати з ОСОБА_1 стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором від 02.04.2008».

Заявник вказує, що під час розгляду справи №711/16/23 Придніпровським райсудом м. Черкаси, він з об`єктивних причин не міг надати до суду первинні документи, а саме квитанції, які б свідчили про виконання ним рішення суду від 10.03.2011, оскільки вони давно втратили читабельний вид і були знищені. Натомість, він неодноразово звертався до відділень АТ КБ «Приватбанк» з проханням надати йому інформацію щодо його платежів. Отримував довідки про відсутність заборгованості перед банком, жодних інших первинних документів на той час більше йому не надали.

Лише після ухвалення рішення від 11.04.2023 у справі №711/16/23 заявнику вдалося отримати банківські виписки, які підтверджують факт сплати коштів в рахунок погашення рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.03.2011.

Як вказує заявник, тоді в листопаді 2023 року він звертався з позовом до Придніпровського райсуду м. Черкаси про визнання факту належного виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.03.2011, за яким була стягнута заборгованість за кредитним договором від 02.04.2008 в сумі 23158,39 доларів США та визнання відсутності заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ «Приватбанк».

У своєму рішенні Придніпровський райсуд м. Черкаси (справа №711/7113/23) від 23.01.2024, яке вступило в законну силу 01.03.2024, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про визнання факту належного виконання рішення суду та визнання відсутності заборгованості відмовлено.

При цьому, як вказує у заяві заявник, в мотивувальній частині рішення суд вказав суму сплати заявником коштів в погашення рішення Соснівського райсуду м. Черкаси від 10.03.2011, яка складає 14844 доларів США та підкреслив: «слід виснувати, що в даному випадку ПАТ КБ «Приватбанк» після набрання законної сили рішенням Соснівського райсуду м.Черкаси від 10.03.2011 у справі №2-1714/11 позбавлено можливості в судовому порядку вимагати з ОСОБА_1 стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором від 02.04.2008». АТ КБ «Приватбанк» вказане судове рішення не оскаржив.

Таким чином, заявник зазначає, що на час ухвалення рішення від 11.04.2023 (справа №711/16/23) Придніпровський райсуд м. Черкаси не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи та на законність й обгрунтованість судового рішення, оскільки він, ОСОБА_1 , не міг надати суду дані про неї, оскільки йому не була відома сума заборгованості, а позивач у тій справі АТ КБ «Приватбанк» навмисно приховав цю інформацію, про існування якої стало відомо вже після ухвалення судового рішення. А саме, лише у рішенні Придніпровського райсуду м. Черкаси в своєму рішенні від 23.01.2024 в іншій справі №711/7113/23, яке вступило в законну силу 01.03.2024, засвідчено суму сплати ним 14844 доларів США.

Отже, з цього заявник робить висновок, що згідно із рішенням Соснівського райсуду м.Черкаси від 10.03.2011 він мав заборгованість перед АТ КБ «Приватбанк» в сумі 23158,39доларів США, сплатив 14488 доларів США і на даний час має заборгованість в сумі 8314,39 доларів США. Тобто, йому потрібно було розраховувати 3% річних саме з суми 8314,39 доларів США і вона складає 696,36 доларів США. Тобто, заявник вважає, що на час розгляду справи існували обставини, які об`єктивно не могли бути відомі ні відповідачу, ні суду, але дані обставини є істотними, оскільки з врахуванням їх судом, було б прийняте інше судове рішення.

Таким чином, заявник просить суд, -задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та змінити рішення в частині суми стягнення на 696,36 доларів США.

Ухвалою суду від 27.03.2024 заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у справі №711/16/23 у зв`язку з нововиявленими обставинами прийнято до розгляду, відкрито провадження і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Надано заяву про розгляд справи за його відсутності, просить заяву задовольнити.

В судове засідання представник АТ КБ «Приватбанк» не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомлено.

Враховуючи доводи заявника, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення (справа №711/16/23) не підлягає до задоволення за таких підстав:

встановлено, що рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 11.04.2023 (справа №711/16/23) задоволені позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 частково і стягнуто з останнього на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 02.04.2008 у розмірі 1939,59 доларів США; вирішене питання про судові витрати, в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 26.07.2023 рішення суду першої інстанції залишене без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 11.09.2023 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 11.04.202 та постанову Черкаського апеляційного суду від 26.07.2023 у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Таким чином, судове рішення від 11.04.2023 набрало законної сили 26.07.2023.

Крім того, встановлено, що рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси (справа №711/7113/23) від 23.01.2024 у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про визнання факту належного виконання рішення суду та визнання відсутності заборгованості за кредитним договором від 02.04.2008.

Вказане судове рішення набрало законної сили 01.03.2024.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3)скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Крім того, відповідно до частин 4 та 5 цієї статті ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

При цьому, неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду в прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні, що переглядається.

Судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами, якщо обставини, передбачені ч.2 ст.423 ЦПК України, відсутні, а є підстави для перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ч.2 ст.423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться у ст.ст. 424-426 ЦПК України.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

До таких висновків прийшов Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 (справа № 454/3003/14-ц), у постанові від 29.08.2018 (справа №552/137/15-ц).

Крім того, надаючи оцінку доводам заявника, суд звертає увагу, що відповідно до положень ч.4 ст.423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, а також докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Системний аналіз змісту зазначених норм закону свідчить, що необхідними ознаками існування нововиявлених обставин, як підстави для перегляду рішення суду, є одночасна наявність трьох умов: 1) їх існування на час розгляду справи; 2) ці обставини не були та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; 3) істотність даних обставин для розгляду справи, тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. При цьому потрібно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту), оскільки не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу нові документи, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Таким чином, і з огляду на вищевикладене не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були подані сторонами, оскільки до нововиявлених обставин можуть бути віднесені матеріально-правові факти, що були наявні на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомими заявнику, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін або які мають значення для правильного вирішення спору.

Статтею дев`ятою Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13. Зокрема, ЄСПЛ вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом першим статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто, принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

У цьому контексті також слід звернути увагу на практику Європейського Суду з прав людини, який у п.42 рішення від 09.06.2011 по справі «Желтяков проти України» (заява №4994/04) вказує, що "право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, інтер аліа (inter alia), вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії», №28342/95, п.61, ECHR1999-VII)".

Більше того, як зазначив Європейський суд з прав людини - повага до принципу верховенства права та поняття справедливого судового розгляду вимагає, щоб усі підстави застосування зворотної сили закону аналізувалися з особливою пильністю (справа «Зелінський і Прадель та Гонсалес і інші проти Франції», рішення від 28.10.1999, заява №591).

У той же час, Європейський Суд з прав людини у справі «Правєдная проти Росії» (заява № 69529/01, рішення від 18.11.2004, пп. 27-28) та у справі «Попов проти Молдови» № 2 (заява № 19960/04, рішення від 06.12.2005, п. 46) зауважив, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний для учасників справи, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , суд вважає, що рішенням суду від 23.01.2024 (справа №711/7113/23), що надане до суду, не встановлено обставин, які є нововиявленими і, які б давали підстави для перегляду судового рішення. Крім того, рішенням суду від 23.01.2024 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні його позовних вимог про визнання факту належного виконання рішення суду та визначення відсутності у нього заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк». Суд звертає увагу на те, що викладені у судовому рішенні аргументи суду, на які вказує заявник, як підставу для перегляду рішення суду від 11.04.2023 за нововиявленими обставинами, жодним чином не свідчать про встановлені факти (обставини), за яких заява ОСОБА_1 підлягала би до задоволення.

На думку суду, позиція заявника, фактично, зводиться до переоцінки тих доказів, які вже були предметом дослідження під час вирішення спору судом першої інстанції, зокрема, у справі №711/16/23 та перевірки судами апеляційної та касаційної інстанцій.

Таким чином, обставини, на які посилається ОСОБА_1 у своїй заяві про перегляд судового рішення від 11.04.2023 за нововиявленими обставинами, не є нововиявленими у розумінні п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України, а тому підстав для її задоволення суд не вбачає. Крім того, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata остаточності рішень суду. Цей принцип визначає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 260, 261, 423-429 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 11.04.2023 по справі №711/16/23, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 03.05.2024.

Головуючий суддя: С. М. Позарецька