Провадження № 22-ц/812/961/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 червня 2024 року м. Миколаїв

справа № 473/2214/24

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Самчишиної Н.В., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Ковальським Є.В.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Перший відділ державної виконавчої служби у Вознесенського районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Вуїв Оксаною Вікторівною, на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, постановлену 01 травня 2024 року під головуванням судді Ротар М.М., повний текст судового рішення складений цього ж дня,

У С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами» (далі - ТОВ «ФК Управління активами» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позивач зазначала, що між нею та АТ «Дельта» в 2015 році було укладено кредитний договір, на підставі якого нею було отримано 7 000 грн. На виконання умов договору нею було повернуто кошти у повному обсязі та сплачені проценти за користування кредитом. Однак 17 липня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. було видано виконавчі написи за № 6309 та № 6310 про стягнення з неї заборгованості на користь ТОВ «ФК Управління активами» у розмірі 19 258 грн 70 коп. та 4 138 грн 38 коп. 05 жовтня 2021 року вищевказані виконавчі написи направлено на виконання до Вознесенського ВДВС у Вознесенському районні Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса). Як вказала позивач, про відкриття виконавчих проваджень вона дізналася в жовтні 2023 року, отримавши повідомлення в сервіс «Дія».

За твердженням позивача, виконавчі написи було вчинено з порушенням вимог законодавства, за межами визначеного законодавством трирічного строку, при їх вчиненні нотаріус не переконався належним чином у безспірності сум, що підлягали стягненню, а тому просила їх визнати такими, що не підлягають виконанню.

Одночасно з позовною заявою представник ОСОБА_1 - адвокат Вуїв О.В. - подала заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії арешту грошових коштів ОСОБА_1 , накладеного постановою державного виконавця Першого ВДВС Барбуновою Т.Л. від 29 вересня 2023 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_4, що містяться на розрахунковому рахунку НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ), відкритому в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», одержувач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

В обґрунтування заяви про застосування заходів забезпечення позову представник позивача - адвокат Вуїв О.В. зазначала, що постановою державного виконавця від 12 жовтня 2023 року виконавчий напис було повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можна звернути стягнення, та відсутністю доходів, проте при поверненні виконавчого напису обтяження вжиті під час його виконання не знімалися та не припинялися. Разом з тим, арешт у виконавчому провадженні № НОМЕР_4 накладений на кошти, розміщені на рахунку позивачки, який має спеціальне призначення, тобто має спеціальний режим використання - надходження заробітної плати, порушує її право на гарантування отримання основного її доходу та забезпечення її необхідним для життя. Разом із тим, у разі задоволення позову та проведення виконавчих дій, спрямованих на стягнення заборгованості за даним виконавчим написом під час розгляду справи, незастосування заходів забезпечення позову може утруднити поворот виконання, вчиненого за виконавчим провадженням та позивачці доведеться знову звертатися до суду для повернення цих коштів відповідачем, що викличе додаткові затрати, як матеріального так і морального характеру.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 травня 2024 року заяву про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №6310 від 17.07.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом про стягнення з ОСОБА_2 коштів на користь ТОВ «ФК Управління активами» у сумі 4 138 грн 38 коп. та стягнення на підставі виконавчого напису № 6309 від 17.07.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом про стягнення з ОСОБА_2 коштів на користь ТОВ «ФК Управління активами» у сумі 19 258 грн 70 коп. до завершення розгляду судом цивільної справи №473/2214/24 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК Управління активами», треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., Перший відділ державної виконавчої служби Вознесенського районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у виконавчому провадженні НОМЕР_5. Ухвалу допущено до негайного виконання. Виконання ухвали доручено Першому відділу державної виконавчої служби Вознесенського району Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Вуїв О.В. посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати ухвалу суду в частині застосованого судом заходу забезпечення позову та постановити в цій частині нове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову у вигляді зупинення дії арешту грошових коштів ОСОБА_1 , накладеного постановою державного виконавця Першого ВДВС Барбуновою Т.Л. від 29 вересня 2023 року у виконавчому провадженні НОМЕР_5, що містяться на розрахунковому рахунку НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ) відкритому в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», одержувач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

В обґрунтування скарги адвокат Вуїв О.В. зазначає, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції помилково дійшов до неправильного висновку про необхідність забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні, не врахувавши, що на час звернення до суду з позовом виконачі дії не здійснюються в зв`язку з поверненням виконачого документу стягувачу, а стягнення коштів з банківського рахунку здійснюється банком на підставі постанови державного виконавця. При цьому суд не навів обґрунтування неможливості вжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення дії арешту, накладеного на грошові кошти позивачки, та не обґрунтував належним чином необхідність, можливість та дієвість застосованого ним заходу забезпечення позову. Як вказала апелянт, на сьогоднішній день до суду не надійшло повідомлення про вчинення Першим ВДВС дій з виконання ухвали суду про забезпечення позову. Дія арешту на грошові кошти, розміщені на банківському рахунку, не припинена і не зупинена, що підтверджує недієвість вжитого судом заходу забезпечення позову. При цьому, невжиття заходів забезпечення позову призводить до того, що позивачка не має засобів для існування, а також це може призвести до того, що відповідач до ухвалення рішення у справі матиме можливість отримати кошти за рахунок заробітної плати позивачки, що може утруднити чи унеможливити повернення коштів, у випадку задоволення позову. При цьому обраний позивачкою захід забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені, клопотань про відкладення судового розгляду не надходило.

Представником ОСОБА_1 - адвокатом Вуїв О.В. в апеляційній скарзі було заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутність, аналогічна за змістом заява була сформована адвокатом Вуїв О.В. в системі «Електронний суд» 23.06.2024 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 149, 150 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Одним із видів забезпечення позову є зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. (п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 оскаржує виконавчі написи, вчинені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. 17 липня 2019 року щодо стягнення з неї на користь ТОВ «ФК Управління активами» заборгованості у розмірі 19 258 грн 70 коп. та 4138 грн 38 коп., що зареєстровані в реєстрі за № 6309 та № 6310.

Постановами державного виконавця Вознесенського ВДВС Барбунової Т.Л. від 24 листопада 2021 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_6 з виконання виконавчого напису № 6309, виданого 17 липня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК Управління активами» заборгованості у розмірі 19 258 грн 70 коп. та виконавче провадження НОМЕР_5 з виконання виконавчого напису № 6310, виданого 17 липня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК Управління активами» заборгованості у розмірі 4138 грн 38 коп.

29 вересня 2023 року постановою державного виконавця у виконавчому провадженні № НОМЕР_4 накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші боржника, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 4821 грн 22 коп.

Постановами державного виконавця Першого ВДВС Барбуновою Т.Л. від 12 жовтня 2023 року виконавчі написи № 6309 та № 6310 повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України про виконавче провадження».

Верховний Суд сформував усталену судову практику про те, що у випадку оскарження в судовому порядку виконавчого напису нотаріуса шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову (постанови від 16.08.2018 у справі №910/1040/18; від 25.02.2019 у справах № 924/789/18, № 924/790/18; від 11.10.2019 у справах № 910/4762/19; від 21.02.2020 у справі № 910/9498/19; від 17.09.2020 у справі № 910/72/20; від 30.09.2020 у справі № 910/19113/29; від 30.11.2020 у справі № 910/217/20; від 17.12.2020 у справі № 910/11857/20).

Враховуючи те, що ОСОБА_1 оскаржила в судовому порядку виконавчі написи нотаріуса, які є виконавчими документами, суд першої інстанції вірно вважав, що існують підстави для застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчих документів, які оскаржуються у судовому порядку, а не у спосіб, запропонований позивачем: шляхом зупинення арешту грошових коштів, накладеного державним виконавцем, у виконавчому провадженні.

Так, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Отже, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести, що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду.

Між тим, доводи, на які посилається представник ОСОБА_1 в обґрунтування забезпечення позову саме у обраний позивачкою спосіб, не свідчить про те, що у разі його невжиття це призведе до невиконання чи утруднення виконання майбутнього можливого рішення суду про визнання виконавчих написів таким, що не підлягають виконанню.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що постановою державного виконавця у виконавчому провадженні № НОМЕР_4 накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 4821 грн 22 коп.

Також апеляційний суд враховує положення підпункту 1 пункту 10-2 Розділу ХІІІ Закону України «Про виконавче провадження», який передбачає порядок захисту прав боржника, на кошти яких накладено арешт, на період воєнного стану в Україні.

Разом із тим, судом першої інстанції помилково зазначено про задоволення заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 , оскільки вона не просила забезпечувати позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні. До того ж вимоги заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову стосувались постанови державного виконавця у виконавчому провадженні № НОМЕР_4, тоді як оскаржуваною постановою було також зупинено стягнення на підставі вчиненого приватним нотаріусом виконавчого напису № 6309 від 17.07.2019 року, виконання якого здійснювалось у виконавчому провадженні № НОМЕР_6.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням принципу диспозитивності цивільного судочинства, а тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням в нового рішення - про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом зупинення дії арешту грошових коштів, накладеного постановою державного виконавця Барбуновою Т.Л. від 29.09.2023 року у виконавчому провадженні№ НОМЕР_4.

Керуючись ст. 368, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Вуїв Оксаною Вікторівною - задовольнити частково.

Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 травня 2024 року скасувати та постановити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення дії арешту грошових коштів ОСОБА_1 , накладеного постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Вознесенського районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Барбуновою Т.Л. від 29 вересня 2023 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_4, - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту в порядку і випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді: Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 25 червня 2024 року