У Х В А Л А

08 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 369/218/22

провадження № 61-4451ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Пророка В. В.

розглянув касаційну скаргу представника Національної поліції

України - Медведського Владислава Валерійовича на постанову Київського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року у справі за позовом Національної поліції України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 та малолітньої ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Служба у справах дітей та сім`ї Борщагівської сільської територіальної громади Київської області, про виселення з службового житлового приміщення Національної поліції України та

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року Національна поліція України (далі - НПУ) звернулася до суду з позовом, у якому просила виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зі службового жилого приміщення НПУ за адресою: кв. АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.

31 липня 2023 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області позов задоволено.

Виселено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зі службового жилого приміщення НПУ за адресою: кв. АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

08 лютого 2024 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 липня 2023 року скасовано з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

26 березня 2024 року НПУ засобами поштового зв'язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року, в якій просила її скасувати, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 липня 2023 року залишити в силі.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що вперше касаційну скаргу, яку повернуто

15 березня 2024 року ухвалою Верховного Суду, подано заявником в межах строку на касаційне оскарження. Отримавши ухвалу про повернення його касаційної скарги, заявник в найкоротший строк звернувся вдруге з касаційною скаргою.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій

статті 394 цього Кодексу.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що у 11 березня

2024 року заявник вперше звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року.

15 березня 2024 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу НПУ повернуто через відсутність у касаційній скарзі достатніх доказів на підтвердження повноважень Медведського В. В. діяти від імені НПУ у порядку самопредставництва.

У висновку Верховного Суду в постанові від 24 липня 2023 року у справі № 200/3692/21 (провадження № К/990/17155/23), зазначено, що процесуальний строк, зокрема строк на апеляційне оскарження, у разі повторного подання апеляційної скарги може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов:

- первісне звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відбулось у межах передбаченого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження;

- повторне подання апеляційної скарги відбулось в межах строку апеляційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань;

- скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення з апеляційною скаргою;

- доведено, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції, й не могли бути усунуті скаржником;

- наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.

З урахуванням дати прийняття оскаржуваного судового рішення, дати звернення з касаційною скаргою вперше і того, що, звертаючись вдруге з касаційною скаргою, заявник не зволікав, пропущений строк на касаційне оскарження має бути поновлений, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм, передбачених абзацом другим частини першої статті 125 Житлового кодексу України, абзацу третього пункту 35 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР

від 04 лютого 1988 року № 37; вказує на відсутність єдиного підходу до тлумачення формулювання «період роботи не менше як десять років на підприємстві, в установі, організації, що надали службове жиле приміщення».

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Вбачаються підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника НПУ - Медведського В. В. та витребування матеріалів справи.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити представнику Національної поліції України - Медведському Владиславу Валерійовичу строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою представника Національної поліції України - Медведського Владислава Валерійовича на постанову Київського апеляційного суду від 08 лютого

2024 року.

Витребувати із Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу № 369/218/22 за позовом Національної поліції України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 та малолітньої ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Служба у справах дітей та сім`ї Борщагівської сільської територіальної громади Київської області, про виселення із службового житлового приміщення Національної поліції України.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

Є. В. Петров

В. В. Пророк