Справа №485/556/24
Провадження № 2/485/195/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Семенака А.Г.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду м.Снігурівка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", третя особа: Перший відділ державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зняття арешту,

встановив:

У березні 2024 року ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", третя особа: Перший відділ державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зняття арешту.

В обгрунтування позову зазначила, що рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 18.02.2010 року справа № ц2-423/10 стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ВАТ "Кредобанк" за договором - 116 039,30 грн.

Ухвалою від 18.09.2020 справа №2-2-423/10 Центрального районного суду м.Миколаєва ТОВ "Вердикт Капутал" було відмовлено у видачі дубліката виконавчого листа та поновленні строку його пред`явлення до виконання. Як вбачається із змісту даної ухвали було замінено сторону виконавчого провадження, а саме стягувача ВАТ (ПАТ) "Кредобанк" на нового ТОВ "Кредекс Фінанс" та протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Кредекс Фінанс" за №01/08-2018 від 01.08.2018 року "Про перейменування ТОВ "Кредекс Фінанс" на ТОВ "Вердикт Капітал", ТОВ "Кредекс Фінанс" змінило назву на ТОВ "Вердикт Капітал".

11.06.2012 року державним виконавцем ВДВС Снігурівського РУЮ Майбородою О.В. була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження №32871632.

01.02.2024 року позивач звернулася з листом до Першого відділу ДВС у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо вилучення запису з реєстру заборон відчужень об`єктів нерухомого майна та зняття арешту.

16.02.2024 року отримано відповідь, згідно якої на виконанні Снігурівського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області (ВП-спецпідрозділ) перебувало виконавче провадження №32871637 з примусового виконання виконавчого листа № ц2-423/2010 від 11.03.2010 року виданого Центральним районним судом м.Миколаєва про стягнення з ОСОБА_2 боргу у сумі 116679,50 грн. на користь ТОВ "Кредекс Фінанс". 03.09.2012 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" №606-ХІV, який діяв на той час. Надати копію постанови про арешт майна боржника не має можливості у зв`язку зі закінченням терміну зберігання матеріалів вионавчого провадження. Станом на 16.02.2024 року на виконанні відділу не перебувають виконавчі провадження за якими боржником є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач є власником земельної ділянки за кадастровим номером :14:000:0081, площею 1.3487 га для ведення фермерського господарства, право власності на дану земельну ділянку зареєстровано 10.01.2022 року на підставі рішення №119 від 22.12.2021 року, виданого Шевченківською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області. Наявність арешту майна перешкоджає їй розпорядитися вказаним майном. 17.02.2022 року державним реєстратором відмовлено позивачу у державній реєстрації договору оренди земельної ділянки.

Посилаючись на те, що за відсутності на теперішній час будь-яких виконавчих проваджень арешт майна порушує її права як власника, просить зняти арешт майна, накладений за постановою №32871632, виданої 11.06.2012 року, запис про яке внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 12603417 від 11.06.2012 року.

У підготовчому судовому засіданні прдставник позивача ОСОБА_1 просив справу призначити до розгляду по суті.

Відповідач та третя особа участі представників у судовому засіданні не забезпечили, причин їх неявки не повідомили. Відзив, пояснення не подано.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_2 є боржником у виконавчому провадженні №32871637 з примусового виконання виконавчого листа № ц2-423/2010 від 11.03.2010 року, виданого Центральним районним судом м.Миколаєва про стягнення з ОСОБА_2 боргу в сумі 116679,50 грн. на користь ТОВ "Кредекс Фінанс".

03.09.2012 року державним виконавцем Снігурівського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" №606-ХІV (у редакції на час винесення постанови).

Відповідно до листа Першого відділу ДВС у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 16.02.2024 року станом на 16.02.2024 року відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника. Надати копію постанови про арешт майна боржника не має можливості у зв`язку із закінченням терміну зберігання матеріалів виконавчого провадження. Станом на 16.02.2024 року на виконанні не перебувають виконавчі провадження за яким боржником є ОСОБА_2 .

У державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під №46121867 зареєстровано обтяження майна ОСОБА_2 у виді арешту нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер: 32871632, виданий 11.06.2012, виданої державним виконавцем ВДВС Снігурівського РУЮ Майборода О.В.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що вимоги інших осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, реалізується шляхом подання ними з додержанням правил юрисдикційності позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним з підстав, передбачених законом. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна.

Позивачка, звертаючись до суду з позовом, не зазначила відповідачем особу, яка є боржником, у позові послалася фактично на неправомірну тривалість перебування належного їй майна під арештом.

Боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України (висновок, що міститься у постанові Верховного Суду від 04 січня 2023 року у справі № 336/6130/20).

У постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 577/4541/20 (провадження № 61-8240св21), Верховний Суд зауважив, що боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Якщо суд помилково прийняв позов до розгляду, під час судового розгляду він має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки позивачка, як боржник у виконавчому провадженні не може звертатися до суду з позовом про зняття арешту з належного їй майна, законом передбачений інший спосіб судового захисту - оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, а не в позовному провадженні, такий позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому провадження у справі підлягає закриттю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Керуючись п.1 ч.1 ст.255, ст. 258-260 ЦПК України,

постановив:

Провадження у цивільній справі № 485/556/24 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", третя особа: Перший відділ державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зняття арешту, - закрити.

Роз`яснити позивачу право на звернення до суду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Роз`яснити позивачу право на звернення до Снігурівського районного суду Миколаївської області з клопотанням про повернення сплаченої суми судового збору відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.А.Квєтка