Дата документу 29.04.2024
Справа № 334/9627/23
Провадження № 2/334/326/24
29 квітня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Баруліної Т.Є.,
за участю секретаря Мохунь М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати аліментів,
23.10.2023 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ісаєнко Олександр Васильович, звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати аліментів.
В обґрунтування позову зазначив, щоОСОБА_1 з 2012 року проживав цивільним шлюбом разом із громадянкою України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час сумісного проживання у них народилась дитина, громадянка України ОСОБА_6 , в подальшому прізвище змінено на ОСОБА_6 .
Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від об лютого 2023 року, яке набрало законної сили 24.03.2023 у справі №206/2552/22 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі, винесено рішенням про визначення місця проживання малолітньої дитини, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з її батьком, ОСОБА_1 та відібрання у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 малолітньої дитини, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та вирішено повернути її за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 . Самарським районним судом м.Дніпропетровська було видано виконавчий лист № 206/2552/22 від 24.03.2023 про відібрання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від матері ОСОБА_2 та повернення її за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , який наразі скеровано до органу ДВС.

Разом з тим, станом на 30.08.2023 року на виконанні у Дарницькому відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження НОМЕР_3 з примусового виконання судового наказу Енергодарського міського суду Запорізької області від 10.06.2021 по справі №316/965/21 про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь до ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 22.04.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Оскільки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повинна проживати з позивачем та перебувати на його утриманні, стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь відповідача на утримання своєї доньки, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суперечить положенням статті 181 СК України, за якою аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина, тобто законно проживає.

З огляду на вищевикладене, позивач просить суд припинити з 24.03.2023 стягнення на підставі судового наказу Енергодарського міського суду Запорізької області від 10.06.2021 по справі №316/965/21 із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Виконавче провадження № НОМЕР_3.Звільнити з 24.03.2023 року ОСОБА_1 від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та від стягнення нарахованої заборгованості по аліментах по даному виконавчому провадженню.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31жовтня 2023 року, справа відкрита в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2024 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

16 квітня 2024 року представник позивача адвокат Ісаєнко Олександр Васильович надіслав письмові пояснення, які 17 квітня 2024 року продублював на офіційну електронну адресу суду. Вказав, що 23.02.2024 поштою у відповідь на адвокатський запит надійшов лист від 16.02.2024 НОМЕР_3 із довідкою про розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 . Зокрема, довідкою визначено, що станом на 01.02.2024 заборгованість по аліментам ОСОБА_1 становить 176071,14 грн.Разом з тим, за запитуваний період: квітень 2023 року - січень 2024 року під час виконавчого провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання судового наказу Енергодарського міського суду Запорізької області було нараховано і рахується заборгованість в розмірі 53 367 грн. 50 коп.:Отже, за період квітень 2023 року - березень 2024 року заборгованість ОСОБА_8 зі сплати аліментів становить: 64041,00 грн. Просив долучити до матеріалів справи копію листа від 16.02.2024 року НОМЕР_3 із довідкою про розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 станом на 01.02.2024 року.

Також 16 квітня 2024 року позивач ОСОБА_1 надіслав до суду письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що позов підтримує у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Ісаєнко О.В. в судове засідання не з`явились, надали заяви в яких просили розгляд справи проводити без їх участі, позов підтримали у повному обсязі, просили задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в жодне з призначених судових засідань не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законодавством порядку.

Згідно Відповіді №286318 від 24.10.2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру, місце проживання ОСОБА_2 зареєстроване за адресою АДРЕСА_2 . (а.с.42)

Статтею12-1 ч. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Судом було розміщено оголошення про виклик ОСОБА_2 в судові засідання, однак відповідачем не було подано відзив на позов, з жодною заявою до суду ОСОБА_2 не зверталась.

Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд вважає можливим, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи, відповідно до ст.280 ЦПК України, за відсутності відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, оцінивши всі докази у сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що згідно повного Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №5 від 18 червня 2021 року, громадянка України ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батьком дитини є громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , матір`ю дитини є громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с.17-18)

Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної Прикордонної служби України №91 30046/0/15-22-Вих від 17.10.2022 року, з якої вбачається перетин державного кордону неповнолітньою ОСОБА_6 26.06.2019 року на пункті пропуску Чонгар, напрям Виїзд, за згодою батька. (а.с.28)

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0002029 від 09.07.2021 року вбачається, що до СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві надійшла ухвала Дарницького районного суду міста Києва у справі №753/13258/21 за скаргою ОСОБА_1 , з зобов`язанням внести відомості до ЄРДР за ч.2 ст. 146 КК України. (а.с.26)

Згідно відповіді на адвокатський запит №352-аз-125/48/02-22 від 21.10.2022 року Олександру Ісаєнко , 26.06.2019 громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі своєю донькою громадянкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перетнули КПВВ «Чонгар», що знаходить на межу з АР Крим. (а.с.27)

Вказане підтверджується відповіддю Головного центру обробки спеціальної інформації Державної Прикордонної служби України №91 30046/0/15-22-Вих від 17.10.2022 року, з якої вбачається перетин державного кордону неповнолітньою ОСОБА_6 26.06.2019 року на пункті пропуску Чонгар, напрям Виїзд, за згодою батька. (а.с.28)

10 червня 2021 року Енергодарським міським судом Запорізької області у справі №316/965/21 провадження 2-н/36/162/21 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи стягнення з 22.04.2021 року і до досягнення дитиною повнолітня. (а.с.29, 31-32)

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства").

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У статті 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до п.17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і відповідно право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

18 червня 2021 року ОСОБА_2 звернулась до начальника Дарницького районного відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі судового наказу від 10.06.2021 року №316/965/21. (а.с.30)

Відповідно до Постанови про відкриття виконавчого провадження головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стеценко Наталії Василівни від 14.07.2021 року, відкрито виконавче провадження з виконання Судового наказу №316/965/21 виданий 10.06.2021 року. (а.с. 34)

Згідно Розрахунку заборгованості у виконавчому провадженні НОМЕР_3 від 16.02.2024 року, станом на 01.02.2024 року заборгованість по аліментам ОСОБА_1 становить 176071,14 гривень, заборгованість виникла з квітня 2021 року і жодної оплати за цей час не було. (а.с.86-87)

Відповідно до статті 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зазначені норми не встановлюють вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати аліментів. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Згідно з Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2023 року, яке набрало законної сили 21.03.2023 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про відібрання дитини та визначення місця проживання дитини з батьком було задоволено. Відібрано малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та повернути її за адресою місця проживання АДРЕСА_1 . Визначено місце проживання дитини ОСОБА_6 разом із батьком ОСОБА_1 . Рішення суду в частині відібрання дитини ОСОБА_6 від матері ОСОБА_2 допущено до негайного виконання. (а.с.20-24)

24 березня 2023 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист на підставі вищевказаного рішення суду від 06 лютого 2023 року. (а.с.25)

Відповідно до Постанови про відкриття виконавчого провадження державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мельникова Олега Андрійовича від 13.11.2023 року, відкрито виконавче провадження з виконання Судового наказу №206/2552/22 виданий 24.03.2023 року. (а.с. 67)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2024 року було задоволено подання державного виконавця Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та оголошено у розшук боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та неповнолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.74)

Отже з вказаних доказів вбачається, що наразі неповнолітня ОСОБА_6 фактично на час подання позову та розгляду справи проживає саме з матір`ю, а не з батьком, що стороною позивача і не заперечується. Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2023 року фактично не виконане.

Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Отже, законодавцем право на отримання аліментів пов`язано саме із проживанням дитини з одним із батьків, а також фактом прийняття участі в утриманні дитини.

Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частин 7 та 8 статті 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з вимогами статті 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно із частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

В своїх поясненнях, представник позивача посилається на практику Верховного суду, серед яких зазначає і Постанову від 03 лютого 2021 року у справі 520/21069/18. При цьому суд звертає увагу, що в зазначений Постанові спір не є подібним до правовідносин, які виникли між сторонами в даній справі, оскільки позивач, який просив звільнити його від сплати аліментів фактично проживав з дитиною.

Однак, саме в цій Постанові Верховний суд вчергове наголосив, що відповідно до положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Суд припинивши стягнення аліментів та звільнивши позивача від сплати аліментів позивача фактично порушить право дитини, якому повинен приділити першочергову увагу.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

При винесенні рішення, судом врахована Постанова Верховного суду від 01 квітня 2024 року у справі № 184/1781/22, в якій спірні правовідносини стосувалися звільнення батька від сплати аліментів, оскільки дитина на користь якої стягують аліменти, разом з матір`ю проживає на території держави агресора. Колегія суддів погодилась з висновком судів попередніх інстанцій, якими було відмовлено у задоволенні позову і зазначила, що зокрема проживання дитини на території держави агресора і наявність у матері громадянства такої держави не є підставою для звільнення від сплати аліментів.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на наведені вище норми права, встановлені фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, а саме, що дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживає з відповідачкою, з позивачем дитина на час звернення до суду та на час розгляду справи не проживає, рішення суду про визначення місця проживання дитини винесено судом 06.02.2023 року, вже після винесення судового наказу від 10.06.2021 року про стягнення аліментів на утримання дитини, враховуючи, що аліменти є власністю саме дитини, беручи до уваги інтереси дитини та враховуючи права дитини, які закріплені у Конституції України та міжнародно-правових актах, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати аліментів, необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 82, 90, 91, 95, 141,258-259, 263-265, 267, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати аліментів - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя: Баруліна Т. Є.