Провадження № 2/522/2413/24
УХВАЛА

30 квітня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Глущенко Т. О.,

представника ОСОБА_1 адвоката Смирнової Л. П.,

представника ОСОБА_2 адвоката Мойсейця Б. В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 , подану в порядку ст. 49 ЦПК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа № 522/15477/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту окремого проживання, визнання права особистої приватної власності на майно та витребування майна, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та усунення перешкод у користуванні майном.

07.12.2023 ОСОБА_1 подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій вона доповнила прохальну частину позовної заяви вимогою про стягнення з ОСОБА_2 на її користь грошових коштів у розмірі 10 332 715,50 грн, що становить 50 % від суми отриманого останнім доходу в період спільного проживання та від здійснення ОСОБА_2 діяльності по наданню в оренду квартир, що належать їй на праві власності.

У підготовчому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Смирнова Л. П. просила прийняти заяву про збільшення позовних вимог.

Представвник ОСОБА_2 адвокат Мойсеєць Б. В. у підготовчому засіданні проти прийняття заяви про збільшення позовних вимог заперечував, зазначив, що цією заявою позивачем одночасно змінюються предмет та підстави позову, що суперечить вимогам ЦПК України.

Заслухавши представників сторін, дослідивши подану заяву, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог частин першої та третьої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження

Згідно з ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в рамках конкретного позовної вимоги позивач замість одного способу захисту прав (який був заявлений раніше, при подачі позову) захоче скористатися іншим способом захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував первісні вимоги.

Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

Звертаючись до суду з позовною заявою, ОСОБА_1 просила встановити факт окремого проживання сторін, визнати за нею право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , квартиру АДРЕСА_2 , квартиру АДРЕСА_3 та автомобіль Honda CR-V VIN НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , 2005 року випуску, а також витребувати у ОСОБА_2 зазначений автомобіль.

Натомість, у заяві про збільшення розміру позовних вимог ОСОБА_1 доповнила позовні вимоги та просила також стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошові кошти у розмірі 10 332 715,50 грн, що становить 50 % від суми отриманого відповідачем доходу в період спільного проживання та від здійснення ОСОБА_2 діяльності по наданню в оренду квартир, що належать їй на праві власності. Зазначила, що відповідач у період 2019-2023 років отримує дохід від надання в оренду належних їй квартир, при цьому коштів позивачу від цього не надає.

Зі змісту поданої позивачем заяви про збільшення позовних вимог слідує, що така заява не є заявою про збільшенням розміру позовних вимог, оскільки під збільшенням розміру позовних вимог слід розуміти збільшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

При цьому, за поданою позивачем заявою, нею змінено не лише предмет позову, а й підстави позову, наведено нові обставини, на які позивач не посилалася при зверненні до суду з позовною заявою.

Разом з тим, зміна позивачем підстав і предмета позову може мати місце лише альтернативно, одночасна їх зміна не допускається. Отже, у разі подання позивачем клопотання (заяви), направленого на одночасну зміну предмета і підстави позову, суд з урахуванням конкретних обставин повинен відмовити в задоволенні такого клопотання (заяви).

За таких обставин, у прийнятті заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Ураховуючи викладене та керуючись статями 49, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку ст. 49 ЦПК України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА