Справа № 486/1870/23
Провадження № 2/486/261/2024
20 травня 2024 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді - Савіна О.І.,
при секретарі - Салагорі С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та матері дитини,
14.11.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та матері дитини.
В обґрунтування позову зазначає, що 22.10.2022 року, між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З серпня 2023 року фактично вони припинили шлюбні стосунки без офіційного оформлення розірвання шлюбу, перестали проживати разом. Станом на теперішній час, її дуже важко повноцінно забезпечувати їх спільного з відповідачем малолітнього сина, якому наразі тільки виповнилося два місяця, який мешкає разом із нею у квартирі, яка належить її батькам на праві власності за адресою: АДРЕСА_1 . Протягом усього останнього часу, вона самостійно піклується про сина, намагається повноцінно забезпечити усі його виникаючі потреби. Їх спільний з відповідачем син дуже маленький, дитині не має навіть півроку, хлопчик постійно фізично зростає, тому постійно необхідно придбати новий одяг, памперси, дитячі суміші (харчування), іграшки, викликати лікарів та купувати ліки, коли дитина хворіє. Позивач перебуває у декретній відпустці, не працює оскільки доглядає маленького сина. Самостійних джерел доходу не має, тому вона не має змоги самостійно матеріально забезпечити усесторонні інтереси їх спільного з відповідачем малолітнього сина, тому, що дуже важко без участі батька, матеріальної підтримки виховувати, доглядати та забезпечувати усі необхідні та виникаючи потреби дитини. Однак, їх спільний син, зростає, тому хлопчику повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Позивач не працює і не може в повному обсязі забезпечити належний рівень життя їх спільному синові. Звертає увагу суду на те, що відповідач працездатний, здійснює трудову діяльність у військовій академії м.Одеса, його стан здоров`я дозволяє працювати та матеріально забезпечувати їх спільного малолітнього сина та сплачувати аліменти на її утримання. Вважає, що ОСОБА_2 , який мінливо та нерегулярно надає матеріальну підтримку та допомогу її та синові, може сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина та її. У зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на утримання їх спільного неповнолітнього сина, а також 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання її до досягнення неповнолітнього сина трирічного віку.
У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи ОСОБА_2 був повідомлений шляхом направлення судових повісток на адресу, зазначену в позовній заяві, та через оголошення, розміщене на офіційному сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України.
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, враховуючи положення ст. 280 ЦПК України та думку позивача, яка не заперечують проти ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб 22.10.2022 року за актовим записом №2664. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » (а.с. 11).
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Южноукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 10).
Позивач зазначає, що вона разом із малолітнім сином проживає у квартирі, яка належить її батькам на праві власності за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на її утриманні.
За змістом ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення повноліття.
Виходячи з положень даних статей, утримання дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. А тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 .
За змістом частини 2, 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка діє в Україні з 27.09.1991 року, «… держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей».
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дитини, суд виходить з положень ст.ст. 181, 182 СК України та приймає до уваги, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має, а тому вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в заявленому позивачем розмірі - 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного, а також право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Так, за змістом ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Крім того, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.
В свою чергу, у Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу).
З огляду на викладене, беручи до уваги, що матеріалами справи підтверджено наявність шлюбу між сторонами, а також проживання з позивачем спільної з відповідачем дитини, враховуючи, що відповідач, як батько дитини, яка не досягла трьох років, кошти на утримання позивача мінливо та нерегулярно надає, але це є не достатнім для матеріальної підтримки останньої, є фізично здоровим, працездатним, доказів щодо інших утриманців, а також неможливості сплачувати аліменти відповідачем суду не представлено, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, з урахуванням потреб дружини, а також, що позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, можливостей відповідача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
При встановлених судом обставинах позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Отже, оскільки позовну заяву пред`явлено до суду 14.11.2023 року (а.с. 1), саме з цієї дати суд і присуджує аліменти.
Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 2147,20 гривень, оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів звільнена.
На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 15 ЦК України, ст.ст. 75, 79, 80, 84, 180-183, 191 СК України, ст.ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, 263-265, 280-282, 284, 289, 352, 355, 430 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та матері дитини, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки: м.Южноукраїнськ Миколаївської області, РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї чверті) частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.11.2023 року та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки: м.Южноукраїнськ Миколаївської області, РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на її утримання в розмірі 1/6 (однієї шостої) частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 14.11.2023 року до досягнення неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 (двадцять) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О.І. Савін