Справа № 346/5105/24
Провадження № 2/346/2033/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю секретаря Хмельницької І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коломийської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 її дядько ОСОБА_3 . Проживали вони в квартирі АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_2 , після смерті якої її власником фактично став її чоловік ОСОБА_3 як спадкоємець першої черги за законом.

З метою оформлення спадщини після його смерті позивач, як єдиний спадкоємець другої черги за правом представлення, яка постійно проживала зі спадкодавцем на час його смерті, звернулась до приватного нотаріуса із відповідною заявою. Однак, остання відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю у спадкоємця документів, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому позивач просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на вказану квартиру.

Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник, адвокат Дикун І.В. 13.12.2024 року подав до суду письмове клопотання, в якому просить позовні вимоги задовольнити, а розгляд справи проводити в його та позивача відсутності, а також долучити до матеріалів справи витяг з газети Вільний Голос про те, що втрачені документи на квартиру слід вважати недійсними ( а.с. 105 ).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 19.11.2024 року міський голова Б. Станіславський звернувся до суду з письмовим клопотанням, в якому просить справу розглянути у відсутності представника вказаної ради та відповідно до норм чинного законодавства (а.с. 97-98).

В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Згідно з даними копії посвідки про народження, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_4 , її батьками вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 12 ).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_7 , її батьками вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що стверджується даними копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ( складеного російською мовою (а.с. 19-20)).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 9 від 08.11.2023 року, ОСОБА_8 14.05.1958 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 , у зв`язку з чим остання змінила прізвище на « ОСОБА_9 » (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_10 , її батьками вказані ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , що стверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 30.06.1959 року (а.с. 9, 67).

09.07.1967 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_12 », що стверджується даними копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , актовий запис № 199 від 09.07.1967 року (а.с. 21).

19.03.1977 року ОСОБА_10 зареєструвала шлюб з ОСОБА_13 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_14 », про що свідчать дані копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , актовий запис № 207 від 19.03.1977 року (а.с. 9, 68 зворот).

14.12.2010 року ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , змінила ім`я на « ОСОБА_1 », що стверджується копією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_5 , виданого Гірницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 38 ( а.с.10 ).

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою № 2616- від 26.01.2021 року (а.с. 11).

Згідно з випискою з рішення виконавчого комітету Коломийської міської Івано-Франківської області №266 від 12.08.1992 року, вирішено продати ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 ( а.с. 18 ).

Відповідно до договору, посвідченого 19.08.1992 року державним нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № Д-1528, Коломийський міськвиконком в особі Остяка Богдана Михайловича на підставі вищевказаного рішення від 12.08.1992 року продав, а ОСОБА_2 купила квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 17).

Згідно з даними виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП Коломийське МБТІ, виданої 30.03.2016 року за № 55649, згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 19.08.1992 року державним нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № Д-1528, зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_2 (а.с.89).

Як вказано стороною позивача, в зв`язку із втратою документів на вищевказану квартиру (без конкретизації їх назви), позивачем подано відповідне оголошення в газету "Вільний Голос" № 38 (2700) від 12.12.2024 року (а.с.106).

У відповідності до даних свідоцтв про смерть серії НОМЕР_6 , виданого повторно 13.07.2000 року, серії НОМЕР_7 від 28.09.2015 року та серії НОМЕР_8 від 28.08.2023 року, ОСОБА_11 померла відповідно ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Макіївка Донецької області, ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Гвіздець Коломийського району Івано-Франківської області, а ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Коломия Івано-Франківської області (а.с.14, 22, 23).

Згідно з даними копії технічного паспорта на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у будинку квартирного типу ( гуртожитку), виготовленого ОКП «Коломийське МБТІ» 26.08.2024 року, загальна площа квартири АДРЕСА_1 , становить 43,7 кв. м., житлова 30,0 кв. м. (а.с. 15-16).

01.03.2016 року ОСОБА_3 звернувся до Коломийської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї дружини ОСОБА_2 , а також із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину ( а.с. 78, 91 ).

Даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 43128335, виданого державним нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори Мануляк І.В. 01.03.2016 року, стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи № 20 за номером у спадковому реєстрі 58653754, спадкодавець ОСОБА_2 (а.с.87).

26.05.2016 року державним нотаріусом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 142, про те, що спадкоємцем майна ОСОБА_2 є її чоловік ОСОБА_3 . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається із квартири АДРЕСА_1 . Реєстрація видачі вказаного свідоцтва у Спадковому реєстрі підтверджується даними витягу про реєстрацію № 43979661 від 26.05.2016 року (а.с. 94, 95).

11.12.2023 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Базюк Т.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ( а.с. 62 ).

Даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 75077715, виданого вказаним нотаріусом 11.12.2023 року, стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи № 52/2023 за номером у спадковому реєстрі 71703934, спадкодавець ОСОБА_3 (а.с.69).

Листом № 01-16/205 від 05.09.2024 року приватним нотаріусом Базюк Т.В. повідомлено позивача на її усне звернення з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 про те, що у зв`язку з відсутністю у неї документів, що підтверджують право власності померлого на спадкове майно, рекомендовано звернутися до суду із заявою про визнання права власності на нього ( а.с. 5 ).

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Частиною третьою статті 1266 ЦК України визначено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Положеннями глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (далі - Порядок), передбачено, що у разі заведення спадкової справи та встановлення складу спадкового майна нотаріус надає спадкоємцю письмову довідку щодо переліку документів, необхідних для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину, із зазначенням розміру плати за вчинення відповідних нотаріальних дій, яка визначена державним нотаріусом або щодо якої було досягнуто домовленості між приватним нотаріусом та спадкоємцем до заведення спадкової справи. Така довідка має бути підписана нотаріусом та скріплена його печаткою.

Свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків.

Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена.

Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Видача свідоцтва про право на спадщину може бути відкладена у разі: витребування нотаріусом відомостей або документів від фізичних або юридичних осіб, при цьому строк, на який може бути відкладено видачу свідоцтва про право на спадщину, не може перевищувати одного місяця; необхідності отримання нотаріусом від заінтересованих осіб згоди на подачу спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, заяви про прийняття спадщини згідно з вимогами частини другої статті 1272 Цивільного кодексу України. За обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Отже, для того аби можна було вважати доведеним, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, вичерпав можливості для нотаріального оформлення спадщини - отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач повинен довести, що він з об`єктивних причин не має можливості виконати усі вимоги нотаріуса, викладені у письмовій довідці щодо переліку документів, необхідних для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину.

За змістом ч.1, 3 ст. 53 Закону України «Про нотаріат» у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялася нотаріальна дія, нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування видається дублікат втраченого або зіпсованого документа. Дублікати документів, посвідчених або виданих нотаріусом, посадовою особою органу місцевого самоврядування, можуть бути видані за письмовою заявою спадкоємців осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялася нотаріальна дія, а також виконавця заповіту та на запит нотаріуса, яким заведено спадкову справу. У такому разі нотаріусу, крім свідоцтва про смерть таких осіб, подаються документи, що підтверджують родинні відносини (свідоцтво виконавця заповіту).

Пунктом 1.1 глави 22 розділу 2 вищевказаного Порядку передбачено, що у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія, нотаріусом видається дублікат утраченого або зіпсованого документа.

Таким чином, наведені правові норми передбачають видачу дублікату разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом. Перелік підстав видачі дубліката документа є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Таким чином, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який застосовується, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Проте, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

Згідно із положеннями, зокрема, ст.ст. 15, 16 ЦК України, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням цих норм, суд повинен установити чи було порушено, не визнано або оспорено права, свободи чи інтереси заявника, i залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні, в залежності від наявності для цього відповідних підстав, встановлених законом або договором.

Предметом позову у даній справі є вимога позивача до відповідача про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна з підстав втрати останнім правовстановлюючих документів на такий об`єкт.

Відповідно до ст. 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За приписами процесуального законодавства позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачем у позові про визнання права власності є будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності власника, або така особа, що має до майна власний інтерес.

В разі втрати правовстановлюючого документа позивач звертається до суду, як правило, у зв`язку з неможливістю реалізації ним свого права власності. У таких випадках суб`єктивне право власності іншими особами не порушується, однак, відповідачами в таких справах є особи, які не визнають належності на праві власності майна позивачу у зв`язку з відсутністю у нього відповідного документа.

Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності за ст. 392 ЦК України у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права власності особи щодо майна, яке оспорюється або не визнається іншою особою, а також порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно, оскільки підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності відповідно до зазначеної норми є саме оспорення або невизнання права, а не намір набути таке право за рішенням суду.

Відповідно до частин 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в обгрунтування позовних вимог, оскільки долученими документами підтверджується право власності спадкодавця на спірне нерухоме майно на підставі відповідного свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом. Втрата документу, посвідченого або виданого нотаріусом, може бути підставою для видачі його дублікату, а не визнання права власності в судовому порядку, яке є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, існування яких позивачем не доведено. Слід зазначити, що зі змісту оголошення в газеті, поданого 12.12.2024 року після звернення з даним позовом до суду (17.09.2024 року), не зрозуміло з приводу втрати яких саме документів воно розміщене.

Позивачем також не доведено порушення, невизнання та/або оспорення її прав щодо спірного нерухомого майна відповідачем, як і не доведено того, що відсутні документи, які підтверджують право власності на вказане нерухоме майно, що перешкоджало б у реалізації останньою права на оформлення спадщини щодо спірного об`єкту нерухомого майна.

Тому в задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з безпідставністю позовних вимог.

На підставі наведеного, ст. ст. 321, 328, 392 ЦК України, та, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, ч.2 ст. 247, ст.ст. 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Коломийської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка м. Макіївка Донецької області, жителька АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 .

Відповідач: Коломийська міська рада, 78203, м. Коломия, просп. Михайла Грушевського, 1, Івано-Франківської області, .

Повний текст рішення складено 23 грудня 2024 року.

Суддя: Яремин М. П.