Справа № 342/1578/23
Провадження № 22-ц/4808/1571/24
Головуючий у 1 інстанції Федів Л. М.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Девляшевського В.А.

секретаря Струтинської Д.В.,

з участю представника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 02 жовтня 2024 року під головуванням судді Федів Л.М. у м. Городенка,

в с т а н о в и в:

В грудні 2023 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 16.03.2000 вона є співвласником квартири у багатоквартирному будинку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав власником суміжних квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 є відповідачка ОСОБА_1 . Після придбання зазначених квартир, приблизно з осені 2021 відповідачка почала здійснювати ремонтні роботи належних їй квартир, зокрема, було проведено водопостачання водовідведення, замінено вікна та двері, здійснювались внутрішні роботи, тощо. Одночасно із заміною дверей у своїх квартирах відповідачкою було замінено і загальні вхідні двері у будинку до коридору, який є місцем загального користування для всіх мешканців будинку. На неодноразові прохання надати доступ до місць загального користування, якими постійно користувалася на протязі всього часу проживання у квартирі, позивачці було категорично відмовлено. Натомість, відповідачкою було самовільно, без будь-якого погодження та дозволу на проведення таких робіт, проведено конструктивні зміни у будинку з вулиці було демонтовано та розібрано частину загальної зовнішньої стіни будинку, встановлено двері на рівні горища будинку та приставлено до зовнішньої стіни будинку металеву драбину та рекомендовано позивачці залазити з вулиці по драбині на горище та таким чином мати доступ до своїх речей, які там знаходяться та користуватися ними. Внесення конструктивних змін у будинку без погодження таких робіт у встановленому законом порядку, а саме, руйнування зовнішньої загальної стіни та встановлення металевої конструкції, не передбаченої технічними умовами та проектною документацією будинку, є грубим порушенням містобудівних норм, незаконним та небезпечним, за яке порушника слід притягнути до відповідальності.

У зв`язку з викладеними обставинами, позивачка звернулася до виконавчого органу Городенківської міської ради із письмовим зверненням про грубе порушення її прав співвласника квартири у багатоквартирному будинку. Актом від 08.07.2021 комісією у складі першого заступника міського голови, директора комунальної установи, начальника відділу інфраструктури, архітектури, містобудівного кадастру та просторового планування, а також депутатів Городенківської міської ради було виявлено та встановлено факт того, що під час ремонтних робіт громадянкою ОСОБА_5 , власницею квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , встановлено вхідні двері, які перешкоджають вільному доступу в коридор та горишній вихід загального користування.

Оскільки ні неодноразові прохання позивачки, ні факт встановлення комісією факту порушення відповідачкою прав позивачки як співвласника квартири на місця загального користування у будинку, не мали наслідком усунення вказаних порушень, а тому позивачка неодноразово зверталася до дільничного інспектора та управління поліції м. Городенка. Однак, і ці звернення також не привели до усунення вказаних порушень. За словами позивачки відповідачкою демонтовано сходи у загальному коридорі, входу на горище там уже немає, він відсутній та у стіні загального коридору, у місці де раніше стояли сходи на горище, відповідачкою розібрано частину стіни загального користування та встановлено двері до квартири АДРЕСА_4 . Коридор, як місце загального користування співвласників багатоквартирного будинку, фактично став частиною квартири АДРЕСА_4 відповідачки.

Крім того, що позивачка не має доступу до місць загального користування багатоквартирного будинку, де знаходяться також технічні комунікації всього будинку до яких повинен бути забезпечений безумовний доступ не тільки всім співвласникам багатоквартирного будинку, а також службам та органам, що здійснюють технічний та інший нагляд за дотриманням правил безпеки енергетичної, газової, пожежної тощо.

Згоди на проведення відповідачкою реконструкції будинку позивачка не давала. Таким чином, відповідачка в порушення вимог закону, без належного дозволу та згоди інших власників багатоквартирного будинку та без дотримання містобудівних норм, фактично самовільно внесла суттєві конструктивні зміни до будинку, а саме, демонтувала сходи та закрила вхід на горище будинку, приєднала коридор спільного користування до своєї квартири АДРЕСА_4 та здійснила руйнування частини зовнішньої несучої загальної стіни будинку на рівні горища, чим значно послабила стіну, на якій розміщено дах будинку та встановила металеву конструкцію, не передбачену технічною документацією. Фактично, зробивши реконструкцію місць спільного користування будинку, відповідачка збільшила площу своєї квартири за рахунок коридору, який є спільною сумісною власністю власників будинку та унеможливила доступ до горища іншим співвласникам. А демонтувавши дерев`яні сходи на горище та зруйнувавши вхід на горище, відповідачка нанесла також матеріальні збитки майну, яке належить на праві спільної сумісної власності всім співвласникам будинку. З огляду на наведені факти та докази очевидним є факт порушення прав позивачки щодо користування приміщенням загального користування.

Просила зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні коридором та горищем у багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_5 , шляхом надання вільного доступу позивачці до загального коридору та горища будинку, встановлення за власний рахунок демонтованих нею дерев`яних сходів, які ведуть на горище, встановлення входу на горище і приведення коридору у попередній стан, який існував до здійснення нею його реконструкції та відновлення цілісності зовнішньої стіни будинку і демонтажу незаконно встановленої металевої конструкції на стіні будинку.

Рішенням Городенківського районного суду від 02 жовтня 2024 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду.

Зазначає, що рішення суду першої інстанції є не обґрунтованим та незаконним у зв`язку з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та доказам, наявним у матеріалах справи. Суд жодним чином не спростовуючи наявні у матеріалах Інвентаризаційної справи докази, встановлює обставини справи і зазначає у своєму рішенні та вказує, що загальний коридор ніколи не був у спільній власності всіх мешканців будинку АДРЕСА_5 , а тільки окремих, а площі квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 становлять не 25,6 м.кв та 42,1 м.кв, як зазначено у матеріалах Інвентаризаційної справи, а відповідно 28,0 м.кв. та 45,8 м.кв.

Судом не взято до уваги наявні у матеріалах справи конкретні та достовірні докази фактичних обставин та безпідставно і неправомірно визнано встановленими обставини, які не є достовірними та не відповідають фактичним обставинам у даній справі.

Також суд безпідставно, без будь-яких наявних у матеріалах справи доказів (крім безпідставного твердження представника відповідачки, наданого ним у письмовому відзиві), встановив обставини - наявність до місця загального користування - горища будинку трьох виходів. Ця обставина, яка визнана судом першої інстанції як встановлена, є недостовірною та жодним чином не підтвердженою.

Просить суд скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

ОСОБА_2 та треті особи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені судом про день, час і місце слухання справи.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 , перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, враховуючи таке.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до висновків Верховного Суду України викладених у постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 - у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В сукупності вищезазначені норми матеріального права визначають право власника, який на законній підставі набув право власності на спірне приміщення, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб, будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права що до здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 16.03.2000 квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частинах (том 1 а.с. 8).

Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» №74044 від 29.09.2022 квартира АДРЕСА_6 , згідно архівних даних станом на 31.12.2012 в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації, на праві спільної часткової власності належить: 1/3 ОСОБА_2 , підстава свідоцтво про право власності на житло, видане Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 16.03.2000, згідно з розпорядженням №3/833 від 03.02.2000; 1/3 ОСОБА_3 , підстава свідоцтво про право власності на житло, видане Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 16.03.2000, згідно з розпорядженням №3/833 від 03.02.2000; 1/3 ОСОБА_4 , підстава свідоцтво про право власності на житло, видане Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 16.03.2000, згідно з розпорядженням №3/833 від 03.02.2000 (том 1 а.с. 12).

Згідно договору дарування квартири від 30 березня 2021 року, посвідченого державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Капріян С.В., зареєстрованого в реєстрі за №469, ОСОБА_6 подарувала своїй дочці ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 прийняла у дарунок квартиру АДРЕСА_7 . У договорі зазначено, що квартира, яка дарується за цим договором, однокімнатна, загальною площею 28,0 (двадцять вісім цілих нуль десятих) кв.м., житловою площею 11,0 (одинадцять цілих нуль десятих) кв.м. (том 1 а.с.104).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №250524169 від 30.03.2021 однокімнатна квартира, загальною площею 28 кв.м., житлова площа 11 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 належить на праві приватної власності, розмір частки 1/1 ОСОБА_1 , підстава державної реєстрації: договір дарування квартири, серія та номер АДРЕСА_9 , виданий 30.03.2021 (том 1 а.с. 96).

Згідно договору дарування квартири від 30 березня 2021 року, посвідченого державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Капріян С.В., зареєстрованого в реєстрі за №468, ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 прийняла у дарунок квартиру АДРЕСА_3 . У договорі зазначено, що квартира, яка дарується за цим договором, двокімнатна, загальною площею 45.8 (сорок п`ять цілих вісім десятих) кв.м., житловою площею 29.1 (двадцять дев`ять цілих одна десята) кв.м. (том 1 а.с. 111).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №250514960 від 30.03.2021 двокімнатна квартира, загальною площею 45,8 кв.м., житлова площа 29.1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_10 належить на праві приватної власності, розмір частки 1/1 ОСОБА_1 , підстава державної реєстрації: договір дарування квартири, серія та номер АДРЕСА_11 , виданий 30.03.2021 (том 1 а.с.98).

Відповідно до акту від 08.07.2021, складеного комісією в складі: першого заступника міського голови І. Мороза, директора Комунальної установи «Фонд Майна» Р.Шеваги, начальника відділу інфраструктури, архітектури, містобудування кадастру та просторового планування ОСОБА_8 , депутатів Городенківської міської ради В.Токарик і ОСОБА_9 , в якому зазначено, що на письмове звернення гр. ОСОБА_2 від 10.06.2021 №Г-177, складено цей акт про те, що проведено візуальне обстеження трьохквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_5 і комісією виявлено, що під час ремонтних робіт гр. ОСОБА_5 , власницею квартир АДРЕСА_2 і АДРЕСА_4 , за цією адресою встановлено вхідні двері, які перешкоджають вільному доступу в коридор та горишній вхід раніше загального користування. На дверях встановлено замок, ключі до якого перебувають у її матері гр. ОСОБА_10 (том 1 а.с.14).

З інвентаризаційної справи ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» №2335 на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , зокрема з Експлікації внутрішніх площ до плану жилого будинку, що містяться на сторінці 15 та 35 вказаної інвентаризаційної справи, а також експлікації приміщень квартири (кімнати, жилого блоку, секції, посімейного, спільного заселення №1, що міститься в технічному паспорті на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) АДРЕСА_12 , до квартири АДРЕСА_6 , співвласником якої є позивачка ОСОБА_2 відноситься: І ганок, 3.3 кв.м. змінено веранда, 5.4 кв.м., 1 коридор, 6.0 кв.м змінено кухня, 7.0 кв.м., 2 кімната, 16.6 кв.м. змінено кімната, 16.7 кв.м. та 3 ванна, 3.1 кв.м.

Згідно тієї ж інвентаризаційної справи ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» №2335 - до квартири АДРЕСА_2 , власником якої є відповідачка ОСОБА_1 відноситься: ІІ - підвал, 7.2 кв.м., IV коридор, 3.8 кв.м. змінено спільний коридор, 3.8 кв.м., 1 кухня, 14.0 кв.м. - змінено кухня, 13.2 кв.м., 2 кімната, 11.6 кв.м. До квартири АДРЕСА_4 , власником якої також є відповідачка ОСОБА_1 відноситься: ІІІ підвал, 4.8 кв.м., IV коридор, 3.8 кв.м. змінено спільний коридор, 3.8 кв.м., 1 кухня, 13.0 кв.м. змінено кухня, 12.9 кв.м., 2 кімната 12.4, кв.м., 3 кімната 16.7, кв.м.

Вказані відомості також відображені у плані поверхів будівлі літери «А», які знаходиться на сторінці 9 та 10 інвентаризаційної справи ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» №2335 на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 та у планах квартир, які містяться у технічних паспортах на квартири АДРЕСА_6 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 .

Як вбачається з технічної документації спірний коридор площею 5.6 м.кв. є спільним коридором по 3.8 кв.м. до квартири АДРЕСА_2 і до квартири АДРЕСА_3 , власником яких є відповідачка ОСОБА_1 . Вказане приміщення у технічні документації позначене саме як коридор, а не як «приміщення спільного користування» співвласників будинку АДРЕСА_13 .

Відповідно до листа ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» №47а від 25.04.2024 на адвокатський запит №12/02/01ц від 12.02.24, ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» не має змоги надати технічні характеристики квартир АДРЕСА_14 . Згідно матеріалів інвентаризаційної справи підвал, площею 12.0 м.кв. відноситься до загального користування. При проведенні технічної інвентаризації, обміри площ горища не проводяться (том 1 а.с.137-138).

Вказаний лист не містить інформації про те, що спірний коридор, площею 5.6 м.кв. відноситься до місць загального користування для власників квартир АДРЕСА_6 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_15 .

Згідно таких даних суд прийшов до висновку, що спірний коридор площею 5.6 м.кв. не відноситься до місць загального користування для власників квартир АДРЕСА_6 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_15 , а співвласниця квартири АДРЕСА_6 позивачка ОСОБА_2 має окремий вхід до своєї квартири.

Також позивачкою не надано суду доказів, що функціональне призначення спірного коридору, площею 5.6 м.кв. полягає у забезпеченні експлуатації будинку, що в ньому знаходиться технічне обладнання будинку, інженерні комунікації та інші технічні приміщення, через які прокладені мережі комунікацій, приміщення теплопунктів, котелень, без доступу до якого, експлуатація жилого будинку неможлива.

Колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованим висновок суду, що твердження позивачки щодо чинення їй перешкод відповідачкою у користуванні горищем в будинку АДРЕСА_5 шляхом демонтажу дерев`яних сходів, які вели на горище, не підтверджені належними доказами і такі обставини не встановлені судом під час розгляду справи.

Таким чином суд першої інстанції виснував про недоведеність позивачкою, що спірний коридор площею 5.6 м.кв. відносить до місць загального користування для власників квартир АДРЕСА_6 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_15 , а також те, що функціональне призначення спірного коридору полягає у забезпеченні експлуатації будинку, без доступу до якого експлуатація жилого будинку неможлива. Тому вимога позивачки про зобов`язання відповідачки усунути перешкоди у користуванні коридором та горищем у багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_5 , шляхом надання вільного доступу позивачці до загального коридору та горища будинку, встановлення за власний рахунок демонтованих нею дерев`яних сходів, які ведуть на горище, встановлення входу на горище і приведення коридору у попередній стан, який існував до здійснення нею його реконструкції визнається судом необґрунтованою та задоволенню не підлягає, як і вказано в рішенні суду першої інстанції.

Судом першої інстанції дано оцінку акту в складі комісії від 08.07.2021 (том 1 а.с.14) і зазначено, що цей акт складено на підставі візуального обстеження членами комісії трьохквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_5 . Комісією встановлено, що під час ремонтних робіт ОСОБА_5 , яка є власником квартир АДРЕСА_2 і АДРЕСА_4 за вказаною адресою облаштовано вхідні двері, які перешкоджають вільному доступу в коридор та горищний вхід раніше загального користування. Проте у вказаному акті відсутні будь-які відомості перевірки та огляду вказаною комісією технічної документації цих квартир. Посилаючись на цей акт апелянтка зазначає, що він є одним з доказів чинення їй перешкод відповідачкою у користуванні коридором та горищем, що не відповідає дійсним обставинам справи та доказам, яким суд дав правильну і належну правову оцінку.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до п.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наведене дає підстави на висновок, що лише візуальне обстеження з виявленням вказаних в акті обставин не може прийматися судом до уваги як обґрунтування заявлених позивачкою вимог.

Щодо вимоги позивачки про зобов`язання відповідачки відновити цілісність зовнішньої стіни будинку і демонтажу незаконно встановленої металевої конструкції на стіні будинку слід вказати таке.

Згідно листа Городенківської міської ради від 08.12.2023 №Г-317 виконавчим органом не видавались містобудівні умови та обмеження на виконання ремонтно-будівельних робіт з реконструкції (перепланування та переобладнання) приміщень загального користування, що належать на праві спільної сумісної власності власникам квартир багатоквартирного будинку АДРЕСА_5 (том 1 а.с.16).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності в матеріалах справи доказів, що відповідачка в порушення вимог закону, без належного дозволу та згоди інших власників багатоквартирного будинку та без дотримання містобудівних норм самовільно внесла суттєві конструктивні зміни до будинку, а саме: демонтувала сходи та закрила вхід на горище будинку, здійснила руйнування частини зовнішньої несучої загальної стіни будинку на рівні горища, чим значно послабила стіну на якій розміщено дах будинку та встановила металеву конструкцію, не передбачену технічною документацією. З огляду на вищенаведене, заявлені позивачкою вимоги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Доводи позивачки, що зроблена відповідачкою реконструкція місць спільного користування будинку таким чином спричинила збільшення площі своєї квартири за рахунок коридору, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме копіями технічних паспортів на квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 зі зазначенням у них відповідних площ. Тому вказана вимога позивачки суперечить фактичним обставинам справи, і відмовляючи у її задоволенні суд цій обставині дав належну правову оцінку в оскаржуваному рішенні.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В спірному випадку доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд дійшов висновків, що суд першої інстанції постановив у цій справі рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності та обґрунтованості. Підстав для його скасування чи зміни з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не встановлено.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Частиною першою зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 02 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2024 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: О.В. Пнівчук В.А. Девляшевський