Дата документу 26.06.2024 Справа № 335/6205/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1113/24 Головуючий у 1-й інстанції: Дмитрюк О.В.
Є.У.№335/6205/23 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючої: Кочеткової І.В.,

суддів: Гончар М.С.,

Подліянової Г.С.,

секретар: Камалова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживачів шляхом зобов`язання вчинити певні дії, стягнення майнової та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», який в ході розгляду справи доповнювала і уточнювала, про захист прав споживачів, відшкодування майнової та моральної шкоди.

Зазначала, що вона є власником та фактично мешкає в квартирі АДРЕСА_1 та є споживачем послуг газопостачання, які надаються відповідачем.

01.08.1999 робітниками аварійної служби «Запоріжгаз» здійснювались ремонтні роботи на газовому стояку, після яких з`явились тріщини у стінах будинку, а у вересні 2022 року сталося остаточне руйнування аварійної стіни і фронтона будинку по тріщині від першого металевого кута в стіні будинку, на якому розташована верхня газова труба газопроводу (згідно проекту 1983 р.) на половину стіни і фронтону.

Протягом 1999, 2001, 2005, 2010, 2017, 2023 вона неодноразово зверталася до відповідача з приводу обслуговування газового стояка на фланці.

За результатом проведення обстеження виявлено, що стан газопроводу задовільний, знаходиться у технічно справному стані, витоки газу відсутні.

За результатами звернення 01.06.2023 ОСОБА_1 до Запорізького відділення ДП «Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій» з приводу обстеження її будинку вона отримала відповідь від 05.06.2023, в якій, зокрема, зазначено: «Цегляна кладка стіни на ділянці між двома кронштейнами вийшла з площини стіни, деформувалась. Величина відхилення цегляної кладки стіни від вертикальної площини постійно збільшується. Про це свідчить утворення нових тріщин на відремонтованій поверхні стіни. Можливою причиною пошкодження є температурні деформації газової труби. Пошкоджену цегляну кладку стіни та фронтон, який спирається на неї, потрібно демонтувати та перекласти. Не виконання цього може призвести до руйнації ділянки стіни».

Отримавши висновок експертизи, АТ «ОГС «Запоріжгаз» проігнорував його.

Також, позивач вважає, що АТ «ОГС «Запоріжгаз» разом з власником будинку АДРЕСА_2 бажають відібрати у неї газовий стояк і газопровід та віддати їх власнику будинку АДРЕСА_2 . Оскільки, при кожному візиті до керівництва АТ «ОГС «Запоріжгаз» їй повідомляли, що вона повинна віддати газовий стояк і газопровід власнику будинку АДРЕСА_3 .

З такою позицією відповідача ОСОБА_1 не згодна, оскільки газовий стояк і газопровід розташовані на стінах її будинку АДРЕСА_4 , що належить їй на праві приватної власності і земля громадського користування, на якій розташований газовий стояк і газопровід, входить у її частку власності 21/100. На період обвалу стіни і на теперішній час газовий стояк знаходиться не в аварійній зоні, по акту перевірки від 01.06.2023 газовий стояк і газопровід перебувають у задовільному стані, знаходиться у технічно-справному стані, витоку газу немає, заборгованості за газ і газорозподіл немає. Усі фінансові витрати по газифікації будинку, по реконструкції газопроводу і газового стояка, по проведенню газу у приміщення будинку, по проведенню опалення у всьому будинку згідно проекту від 1983 ніс її батько ОСОБА_2 .

Позивачка вважає, що власники будинків №№ НОМЕР_1 і 131/1 самовільно підключилися до газового стояка і газопроводу, розташованого на стінах її будинку, оскільки в їхніх проектах по газифікації її згода відсутня.

Посилаючись на понесені майнові витрати та моральні страждання, ОСОБА_1 просила: визнати протиправною відмову відповідача щодо демонтажу стіни і фронтону будинку АДРЕСА_4 ; визнати протиправною відмову відповідача по ремонту другої тріщини стіни сіні а2 щодо демонтажу і перекладання стіни; зобов`язати відповідача виготовити проект газифікації на основі проекту 1993 року з урахуванням змін та доопрацювань в будинку АДРЕСА_4 за рахунок відповідача, виконати роботи по газифікації на основі нового проекту в будинку АДРЕСА_5 за рахунок відповідача; виконати демонтаж не аварійної стіни сіні а2 за рахунок відповідача; стягнути з відповідача майнову шкоду по демонтажу аварійної стіни і фронтону у розмірі 41442,47 грн.; стягнути з відповідача заборгованість перед позивачем у розмірі 158 грн.; надати позивачу знижку 50% на оплату за газ і його розподіл; стягнути з відповідача майнову шкоду у розмірі 2500 грн.; стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 6000 грн.; стягнути з відповідача фінансові витрати, понесені у зв`язку із зверненням до ДП «ДНДІБК» за обстеження будинку та виготовлення висновку у розмірі 484,20 грн.; зобов`язати відповідача встановити на верхній газовій трубі будинку № 131 кв. 2 муфту і кран і перевірити їх стан.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2024 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, а також просить рішення суду скасувати, постановити нове про задоволення позовних вимог.

На думку скаржника, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про необґрунтованість позовних вимог, не дав належної оцінки її доводам про те, що остаточний обвал стіни стався у 2023 році, газовий стояк і газопровід розташовані на стінах її будинку, тріщини почали з`являтися після проведення ремонтних робіт на системі газопостачання у серпні 1999 року. На період обвалу стіни і на теперішній час газовий стояк знаходиться не в аварійній зоні, по акту перевірки від 01.06.2023 газовий стояк і газопровід перебувають у задовільному стані, знаходиться у технічно-справному стані, витоку газу немає. Вважає, що витрати на демонтаж стіни і фронтону будинку і по ремонту другої тріщини на сінях а2, на демонтаж і перекладання стіни, на виготовлення проекту газифікації, на виконання роботи по газифікації на основі нового проекту має нести відповідач, оскільки саме з вини працівників аварійної служби та працівників проектного відділу відповідача стався обвал.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «ОГС «Запоріжгаз» просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, при цьому вказавши, що апеляційна скарга є не обґрунтованою, її доводи вже були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, доводи ОСОБА_1 , яка підтримала апеляційну скаргу і просила про її задоволення, заперечення представника відповідача адвоката Швайковського А.А., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частинами 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником 21/100 частки (квартира АДРЕСА_1 та є споживачем послуг газопостачання, які надаються відповідачем (а.с.8).

Будинок збудовано у 1953 році.

За вказаною адресою відповідачем як надлавачем послуг із газопостачання відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 В квартирі встановлені газові прилади: плита газова 1 шт., котел газовий 1 шт., опалювальна площа складає 28,40 м2 (а.с.59-60).

Відповідно до виконавчо-проектної документації від 1968 року, виготовленої на замовлення попереднього власника ОСОБА_3 , працівниками товариства будо здійснено приєднання будинку до газорозподільної системи Оператора ГРМ (а.с.65).

В 1983 році на замовлення нового власника об`єкта ОСОБА_2 працівниками Товариства було здійснено реконструкцію системи газопостачання зміна місця розташування та додаткове встановлення газового обладнання (а.с.66).

В 1993 році відповідно до виконавчо-проектної документації, виготовленої на замовлення ОСОБА_1 , працівниками Товариства будо здійснено приєднання об`єкта до газорозподільної системи ОСОБА_2 (а.с.67).

У 2005 році відповідно до виконавчо-проектної документації, виготовленої на замовлення співвласника будинку ОСОБА_4 , працівниками Товариства будо здійснено приєднання об`єкта, який розташований за адресою: АДРЕСА_6 , до газорозподільної системи ОСОБА_2 (а.с.68).

27.02.2023, 05.05.2023, 09.05.2023, 23.05.2023, 06.06.2023 ОСОБА_1 зверталась до АТ «Запоріжгаз» із заявами (повідомленнями) з приводу руйнування стіни її будинку, за наслідком чого система газопостачання перебуває в аварійному стані. У зазначених заявах споживачем було порушено питання реконструкції системи газопостачання, встановлення запірного пристрою (за рахунок Товариства) для перекриття газопостачання будинків АДРЕСА_7 (а.с.14-22).

Про результати розгляду заяв позивача було повідомлено листами № 690-Лв-6605-0523 від 24.05.2023, № 690-Лв-6606-0523 від 24.05.2023, № 690-Лв-6607-0523 від 24.05.2023, № 690-Лв-6608-0523 від 24.05.2023 (а.с.49-57), в яких зазначалося, що система газопостачання експлуатується відповідно до чинного законодавства.

На підставі зазначених заяв споживача працівниками АТ «Запоріжгаз» було проведено обстеження газопроводу вводу низького тиску до будинку, про що було складено відповідний акт. Як зазначено в акті, відповідною службою було перевірено підземну та надземну частину газопроводу на герметичність, стан захисного покриття, стан металу труби, якість зварних швів, наявність витоків газу. Перевірка показала, що стан газопроводу задовільний, знаходиться в технічно справному стані, витоків газу немає. Газифікації будинків №№131-А, 131/1 виконана згідно проектів (а.с.58).

У листі ДП «Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій» від 05.06.2023 зазначено, що на одній із стін будинку АДРЕСА_2 на кронштейнах прокладено трубу газопостачання цього та сусідніх будинків. Цегляна кладка стіни на ділянці між двома кронштейнами вийшла з площини стіни (деформувалась). В кладці стіни утворились тріщини. Величина відхилення цегляної кладки цієї стіни, від вертикальної площини постійно збільшується. Про це свідчить утворення нових тріщин на відремонтованій поверхні стіни. Можливою причиною пошкодження стіни є температурні деформації газової труби. Пошкоджену цегляну кладку стіни та фронтон, який спирається на неї, потрібно демонтувати та перекласти. Не виконання цього може привести до руйнації ділянки стіни (а.с.28).

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив із того, що по справі на встановлено будь-яких порушень з боку відповідача, які б стали підставою для зобов`язання останнього вчинити визначені ОСОБА_1 дії. По справі не встановлено причинного зв`язку між утворенням тріщин на стіні будинку з монтажем і ремонтом газопровідної труби, які мали місце у 1993, 1999 роках.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду з огляду на таке.

Правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу (населенням) урегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості № 285 від 15.05.2015 р. та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.06.2015 р. за № 674/27119 (далі - ПБСГ), Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від ЗО вересня 2015 року № 2494.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494 затверджено Кодекс газорозподільних систем, яким визначено взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем (п. 2 гл. 1 розд. 1 Кодексу ГРМ).

Пунктом 3 гл. 1 розд. 1 Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється зокрема, на операторів газорозподільних систем, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

У відповідності до вказаних приписів законодавства з 01 липня 2015 р. Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЗАПОРІЖГАЗ» на підставі ліцензії з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу серія АЕ № 642479 здійснює виключно діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності та користуванні, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Відповідно за вказаним в розумінні Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газорозподільних систем AT «ЗАПОРІЖГАЗ» серед, суб`єктів ринку природного газу, кваліфікується як Оператор газорозподільної системи.

У відповідності до абзацу 5 пункту 4 глави І розділу І Кодексу ГРМ, власник - юридична особа, або фізична особа, або фізична особа-підприємець, яка на законних підставах володіє та користується об`єктом, зокрема газовими мережами або об`єктом газорозподільної системи.

В абзаці 7 пункту 4 глави І розділу І Кодексу ГРМ вказано, газові мережі внутрішнього газопостачання - газові мережі від місця/точки приєднання об`єкта або земельної ділянки замовника до його газових приладів (пристроїв) включно або до системи газоспоживання третіх осіб (замовників,споживачів).

Згідно з абзацу 8 пункту 4 глави І розділу І Кодексу ГРМ, газові мережі зовнішнього газопостачання - газові мережі від місця забезпечення потужності до місця/точки приєднання об`єкта або земельної ділянки замовника.

Як видно з абзаців 1 і 2 пункту 1 глави 5 розділу III Кодексу ГРМ, межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності між Оператором ГРМ та споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу) визначається в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід`ємною частиною договору розподілу природного газу (або у передбачених цим Кодексом випадках технічній угоді про умови приймання-передачі газу ГРМ). Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін в обов`язковому порядку має містити схему газопроводів з визначенням на них межі балансової належності, точки вимірювання (місця встановлення вузла обліку) та напрямів потоків природного газу.

Відповідно до приписів пункту 2 глави 5 розділу ІІІ Кодексу ГРМ, межа балансової належності визначається за ознаками права власності на газові мережі чи окремі її елементи. Межа експлуатаційної відповідальності встановлюється на межі балансової належності, але за домовленістю сторін може не збігатися з межею балансової належності, про що має бути зазначено в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін.

Відповідно до пункту 5 глави 1 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем, при організації експлуатації газорозподільних систем та проведення робіт з технічного їх обслуговування і ремонту Оператор ГРМ повинен дотримуватися інструкцій і правил технічної експлуатації газорозподільних систем, правил безпеки систем газопостачання, державних стандартів, передбачених чинними нормативно-правовими актами України.

Так, згідно з положеннями пункту 1.1 розділу І ПБСГ (Правил безпеки систем газопостачання), правила поширюються на всіх суб`єктів господарювання незалежно від форм власності та організаційно-правової форми, діяльність яких пов`язана з будівництвом, ремонтом, розширенням, реконструкцією, технічним переоснащенням, експлуатацією систем газопостачання.

Згідно пункту 3.5 ПБСГ (правил безпеки систем газопостачання), технічне обслуговування газопроводів, поточний та капітальний ремонт забезпечується власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем) газових мереж.

Відповідно до п. 5.4. ПБСГ (правил безпеки систем газопостачання), технічне обслуговування внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових і громадських будівель, комунально-побутових об`єктів невиробничого характеру здійснюється відповідно до вимог документації з експлуатації заводів-виробників газового обладнання на договірних засадах.

Умови для технічного обслуговування забезпечуються власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем) відповідно до вимог чинного законодавства України.

На підставі пункту 3 глави 5 розділу 3 Кодексу Газорозподільних систем власники газових мереж, у тому числі побутові споживачі та співвласники/особа, уповноважена на це співвласниками, внутрішньобудинкових систем газопостачання, які згідно з актом розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін відповідають за експлуатацію цих мереж та їх складових, забезпечують належну їх експлуатацію згідно з чинним законодавством, у тому числі ПБСГ, зокрема укладають відповідний договір із суб`єктом господарювання, який має право на виконання таких робіт.

Тому, з огляду на вказані правові норми, позивач є власником газової мережі та газових приладів (пристроїв) від місця приєднання, тобто від місця/точки приєднання до вуличного газопроводу (газової мережі зовнішнього газопостачання) до газових приладів споживача.

Таким чином, саме на споживача, в даному випадку на позивача, покладається обов`язок забезпечення належного технічного стану і обслуговування його системи газопостачання.

У відповідності до частини четвертої статті 319 ЦК України, власність зобов`язує.

Згідно пункту 4 та пункту 7 глави 3 розділу VI Кодексу, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

12 липня 2018 року між ПАТ «Запоріжгаз» (Оператор ГРМ) в особі головного інженера відділення ОСОБА_5 та споживачем ОСОБА_6 складено акт № 56XM14A29848230V розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між Оператором ГРМ та споживачем.

Даним актом сторони визначили межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін по об`єкту споживача за адресою: АДРЕСА_4 , згідно з яким межа балансової належності між газовими мережами Оператора ГРМ та споживача встановлюється на місці забезпечення потужності (на місці урізання).

Згідно з п. 1.1 вказаного акту на балансі (в користуванні) Оператора ГРМ знаходяться газові мережі до межі балансової належності, зокрема: розподільний газопровід низького тиску, підземний; згідно з п. 1.2 акту на балансі (в користуванні) споживача знаходяться газові мережі від межі балансової належності разом з газовикористовуючим обладнанням, зокрема: ВОГ Самгаз RS/2001-2 G4, газовикористовуюче обладнання: КОТЕЛ -1 шт., ПГ-4 -1 шт. Пунктом 2 акту межа експлуатаційної відповідальності сторін визначена на межі балансової належності (на місці забезпечення потужності).

Згідно з п. 2.1 акту Оператор ГРМ забезпечує експлуатацію газових мереж до межі експлуатаційної відповідальності, зокрема, розподільний газопровід; згідно з п. 2.2 акту споживач забезпечує експлуатацію газових мереж від межі експлуатаційної відповідальності разом з газовикористовуючим обладнанням. Пунктом 3 акту сторони погодили схему розмежування газових мереж.

В примітці вказаного акту зазначено, що сторони зобов`язуються утримувати кожний свою частину системи газопостачання у технічно справному стані та експлуатувати її відповідно до вимог «Правил безпеки систем газопостачання».

Акт складено на підставі вимог п. 1 глави 5 розділу III Кодексу газорозподільних мереж та п. 3.4 глави 3 розділу V «Правил безпеки систем газопостачання», затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 285 від 15.05.2015, зареєстрованих в Мінюсті України 08.06.2015 р. за № 674/27119.

В акті зазначено, що цей акт є невід`ємною частиною договору розподілу природного газу між Оператором ГРМ і споживачем та складений у двох примірниках, один з яких зберігається в Оператора ГРМ, інший - у споживача. Особа що підписує акт підтверджує своє право на підпис.

Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін від 12 липня 2018 року був підписаний споживачем без зауважень.

Установивши, що позивачка є власником ділянки газопроводу, який був прокладений на її замовлення і проходить по стіні належної їй частки житлового будинку, і що газопровід знаходиться у технічно-справному стані, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для покладання на відповідача обов`язку відшкодувати витрати власника будинку на ремонт аварійної ділянки стіни і на облаштування нового газопроводу.

Посилання позивачки на лист ДП «Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій» від 05.06.2023 про те, що можливою причиною утворення тріщин на стінах будинку може бути температурні деформації газової труби не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Вказаний лист містить лише припущення щодо причин пошкодження стіни, його зміст не доводить протиправність дій відповідача, причинного зв`язку між діями АТ «Запоріжгаз» та виною останнього в заподіянні шкоди.

Крім того, частини четвертої статті 319 ЦК України саме на позивачку як власника квартири АДРЕСА_1 і відповідної ділянки газопроводу покладається обов`язок з утримання і ремонту власності.

Отже, аналіз викладеного свідчить про те, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Відтак, у відповідності до норм статей 374,375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст. 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови складено 27 червня 2024 року.

Головуюча: І.В. Кочеткова

Судді: М.С. Гончар

Г.С.Подліянова