Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/385/24
Номер проведження 2/508/191/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 року

Миколаївський районний суд

Одеської області

В складі головуючого судді Горобця В.Л.

Секретаря Товт Т.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у селищі Миколаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Березівського відділу Державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області про скасування ( зняття ) арешту майна та заборони на його відчуження.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , є власником земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 7,12 га, кадастровий номер :01:002:0059, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ОД №045613, що розташована в масиві № НОМЕР_2 на території Олексіївської сільської ради, Миколаївського району, Одеської області.

У березні 2024 року, маючи намір укласти договір оренди земельної ділянки вона звернулася до центру надання адміністративних послуг із заявою про отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Ознайомившись з отриманою інформацією її стало відомо що належна їй земельна ділянка знаходиться під арештом та забороною на її відчуження.

Відомості про арешт були внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 10 грудня 2013 року реєстратором реєстраційної служби по Миколаївському району Березівського міжрайонного управляння юстиції в Одеській області на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії ВП №18023467, винесеної 21.10.2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області.

У Березівському міжрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувало виконавче провадження по виконанню виконавчого листа Коломийського міського суду Івано-Франківської області №2-86 від 28.01.2009 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

11.08.2014 року зазначене виконавче провадження по виконанню виконавчого листа Коломийського міського суду Івано-Франківської області №2-86 від 28.01.2009 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку закінчено на підставі п.6 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній на той час редакції. За весь час починаючи з часу закриття виконавчого провадження до позивачки жодних претензій чи вимог не поступало.

ОСОБА_1 , зверталася до Березівського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса ), яка є правонаступником Березівському міжрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо скасування (зняття) арешту земельної ділянки та заборони її відчуження, проте, 16 квітня 2024 року начальником Березівського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса ), їй було повідомлено, що виконавче провадження, яке було відкрите на виконання виконавчого листа Коломийського міського суду Івано- Франківської області №2-86 від 28.01.2009 року не збереглося у зв`язку з завершенням строку його зберігання, у зв`язку з чим було запропоновано звернутися до суду з питань звільнення майна з-під арешту.

Зазначена обставина порушує її законні права та інтереси як власника майна, в тому числі і стосовно права вільного розпорядження належним їй майном.

На даний час зняти арешт в позасудовому порядку вона не має можливості, тому змушена звернутися до суду за захистом своїх прав щодо скасування (зняття) арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, що належить їй на праві власності, оскільки наявність заборони відчуження порушує її право власності, внаслідок чого вона позбавлена можливості в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 , не з`явилася подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить задоволити.

Представник відповідача Березівського відділу Державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області у судове засідання не з`явився, але до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 зазначеного вище Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», в чинній на 11.08.2014 року редакції, у разі закінчення виконавчого провадження, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Крім того, ч. 5 ст. 59 названого Закону також передбачається, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Згідно із статтею 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав, вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Дані обставини також підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією паспорта та реєстраційним номером облікової картки платника податків ОСОБА_1 , витягом з реєстру територіальної громади ( а.с. 5 6 ), інформацією з ВП спец розділ ( а.с. 7 9 ), Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, Інформацією з Єдиного реєстру боржників ( а.с. 10 11 ), відповіддю начальника Березівського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса ) ( а.с. 12 ), копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ОД № 045613 ( а.с. 13 ).

Таким чином, оскільки накладена заборона відчуження на земельну ділянку порушує право позивача на вільне розпорядження своїм майном, зняття заборони відчуження майна не може бути проведена на загальних підставах, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та слід скасувати обтяження у вигляді заборони відчуження земельної ділянки.

Керуючись вимогами ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України 319, 321, 391, ЦК Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Березівського відділу Державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області про скасування ( зняття ) арешту майна та заборони на його відчуження - задовольнити.

Скасувати (зняти) арешт та заборону відчуження з належної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 7,12 га, кадастровий номер :01:002:0059, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ОД №045613, що розташована в масиві № НОМЕР_2 на території Олексіївської сільської ради, Миколаївського району, Одеської області, які накладені, згідно постанови від 21.10.2013 року, серії ВП №18023467, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, виключивши з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна запис про її арешт та заборону на її відчуження ( номер запису про обтяження 3763124).

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення, а стороною, що не була присутньою в судовому засіданні, з дня отримання копії рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя: Горобець В.Л.