СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/10/24
ун. № 759/9508/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 рокуСвятошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Шум Л.М.,

за участю секретаря Мовчана О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії Солом"янського РВДВС у м. Києві, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

установив:

У серпні 2022року скаржник ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із скаргою на бездіяльність Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження №56779999.

Свої вимоги мотивував тим, що у провадженні Солом`янського РВ ДВС у м. Києві знаходиться виконавче провадження №56779999, за виконавчим листом у справі №759/9508/16-ц, дублікат якого виданий Святошинським районним судом м. Києва 12 липня 2018 року, про стягнення аліментів на утримання дітей сина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі, після зміни способу та розміру стягнення рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року, 1059 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 грудня 2018 року і до повноліття.

28.07.2021року Святошинським районним судом м. Києва було розглянуто та задоволено його заяву на дії Солом"янського РВ ДВС про скасування розрахунку та постанов виконавця Солом`янським РВ ДВС у м. Києві було зареєстровано заяву скаржника від 07 грудня 2021 року, в якій останній просив перерахувати та відобразити розмір заборгованості зі сплати аліментів, починаючи з дати подачі позову 06 липня 2016 року; врахувати спосіб згідно ухвали суду від 26 листопада 2019 року; окремо розрахувати та надати розрахунок заборгованості і сплати аліментів за останні 12 місяців та надіслати розрахунок сторонам виконавчого провадження.

Станом на дату подання скарги до суду письмової відповіді з Солом`янського РВ ДВС у м. Києві не надходило.

Просив суд, визнати невідповідними до Закону та скасувати розрахунки заборгованості №67850 від 08.07.2022 р. в сумі 33031,37 грн. та обидва №78520 від 19.07.2022 р. в сумах 86640,33 грн. та 70384,33 грн., а також №91131 від 22.08.2022 року в сумі 73128,33 грн., розраховані державним виконавцем Ященко Т.О. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

Визнати незаконними дії державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м. Києві та скасувати: постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 22.08.2022; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 22.08.2022; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 22.08.2022; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 22.08.2022; повідомлення про внесення відомостей до Єдиного реєстру боржників від 22.08.2022; постанову про арешт коштів боржника в межах суми стягнення 33031,37 гри. від 08.07.2022; постанову про розшук майна боржника від 08.07.2022;постанову про арешт коштів боржника на всіх рахунках від 08.07.2022, постанову про арешт майна від 05.09.2022 року та зобов`язати Солом`янський РВ ДВС у м. Києві вчинити всі необхідні дії для зняття всіх обмежень; зобов`язати державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м. Києві повідомити про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду цієї скарги суд і заявника - не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.09.2022 рокувідкрито провадження по справі.

Проте, зазачена вища справа, тривалий час була не розглянута, оскільки була направлена до Київського апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 04.07.2022 року, яка була винесена суддею Святошинського районного суду м. Києва Коваль О.А.

Згідно постанови Київського апеляційного суду від 28.03.2024 року, зазначена вище ухвала суду від 04.07.2022 року, залишена без змін.

В судове засідання скаржник не з"явився, судом про розгляд скарги повідомлявся належним чином.

В судове засідання представник ОСОБА_2 , адвокат Бірюлін Л.Ю. та представник Солом"янського ВДВС не з"явилися, подали до суду заяви про розгляд скарги у їх відсутність та просили суд відмовити скаржнику у задоволенні скарги.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року позов ОСОБА_5 задоволено частково, ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 33% з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06 липня 2016 року і до їх повноліття.

Судом встановлено, що 12 липня 2018 року Святошинським районним судом м. Києва видано дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 33% з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06 липня 2016 року і до їх повноліття.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Москаленка А.А. від 16 липня 2018 року відкрито виконавче провадження №56779999 з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва у справі №759/9508/16-ц, виданого 12 липня 2018 року.

Окрім того, постановою державного виконавця від 16 липня 2018 року у вказаному виконавчому провадженні накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 .

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №56324301 від 16 липня 2018 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис №16985112 про арешт всього рухомого майна ОСОБА_1 на підставі постанови про арешт майна боржника від 16 липня 2018 року.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №172735208 від 05 липня 2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про обтяження 27053850 щодо арешту всього нерухомого майна ОСОБА_1 на підставі постанови про арешт майна від 16 червня 2018 року, виданого Солом`янським РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві у ВП НОМЕР_1.

Відповідно до повідомлення Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві №46673 від 09 липня 2019 року відомості про ОСОБА_1 внесено до Єдиного реєстру боржників.

Постановами головного державного виконавця Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Штойко Л.Р. від 09 липня 2019 року у ВП № НОМЕР_1 встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, у праві полювання, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа у справі №759/9508/16-ц, виданого 12 липня 2018 року.

Постановою головного державного виконавця Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Штойко Л.Р. від 26 вересня 2019 року у ВП№ НОМЕР_1 накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 .

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 26 листопада 2019 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року, скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Штойки Л.Р. при розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, а довідку-розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням № НОМЕР_1- незаконною та скасовано.

Визнано незаконними дії головного державного виконавця Штойки Л.Р. та скасовано винесені нею постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, про арешт коштів боржника.

Зобов`язано головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Штойку Л.Р. перерахувати заборгованість та відобразити її повністю з дня пред`явлення позову - щомісяця у Додатку 15 до Інструкції, у спосіб враховуючи доводи скаржника та надати розрахунок сторонам виконавчого провадження.

Постановами старшого державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Сірацької М.В. від 03 листопада 2020 року у ВП НОМЕР_1 скасовано тимчасові обмеження у праві виїзду за межі України, у праві полювання, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, у праві керування транспортними засобами, які були встановлені постановами від 09 липня 2019 року.

Окрім того, постановою старшого державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Сірацької М.В. від 03 листопада 2020 року у ВП № НОМЕР_1 знято арешт з усіх рахунків, що належать ОСОБА_1 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20 листопада 2020 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, зобов`язано Старшого державного виконавця Солом`янського РВ ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Сірацьку Марину Володимирівну, здійснити перерахунок заборгованість зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 у спосіб згідно ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 26 листопада 2019 року.

Постановами старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Сірацької М.В. від 03 листопада 2020 року у ВП № НОМЕР_1 встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, у праві полювання, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа у справі №759/9508/16-ц, виданого 12 липня 2018 року.

11 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, за якою з урахуванням заяви про збільшення вимог, він просив визнати невідповідним закону та скасувати Розрахунок заборгованості від 19 квітня 2021 року, розрахований державним виконавцем Марченко О.Ю. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, а також від 07 липня 2021 року розрахований державним виконавцем Пилипишиним П.Б.;

обчислити судом розмір заборгованості аліментів для встановлення відсутності законних підстав для вчинення оскаржуваних боржником виконавчих дій;

зобов`язати державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м. Києві перерахувати заборгованість зі сплати аліментів: з дати початку стягнення аліментів - 06 липня 2016 року, враховуючи утримані податки;

перерахувати сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження - липень 2018, новий розмір і форма аліментів згідно рішення суду - від грудня 2018 року та надіслати його сторонам виконавчого провадження;

зобов`язати державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м. Києві перерахувати заборгованість зі сплати аліментів у спосіб згідно ухвали Святошинського районного суду м. Києва 26 листопада 2019 року, яка набрала законної сили 16 вересня 2020 року;

визнати незаконними дії державних виконавців Солом`янського РВ ДВС у м. Києві та скасувати: постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, постанову про арешт майна боржника від 16 липня 2018 року, повідомлення про внесення відомостей до Єдиного реєстру боржників;

зобов`язати державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м. Києві повідомити відповідні установи про скасування судом постанов про арешт майна боржника, про обмеження в правах: виїзду за межі України, керування транспортними засобами, користування вогнепальною зброєю, полювання, а також видалити відомості про скаржника з Єдиного реєстру боржників;

зобов`язати державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м. Києві повідомити всі банківські установи про зняття арешту з коштів на рахунках згідно ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження»;

зобов`язати державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м. Києві повідомити про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду цієї скарги суд і заявника - не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання; визнати незаконними ненадання відповідей на заяви та запити скаржника державними виконавцями Солом`янського РВ ДВС у м. Києві та зобов`язати надати відповіді.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28 липня 2021 року скаргу задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано Розрахунок заборгованості від 19 квітня 2021 року, розрахований державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марченко О.Ю. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 та Розрахунок заборгованості від 07 липня 2021 року, розрахований державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Пилипишиним П.Б.

Зобов`язано державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), який здійснює виконавче провадження № НОМЕР_1, не пізніше наступного робочого дня з дня одержання копії ухвали, яка набрала законної сили, здійснити розрахунок заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_6 , з 06 липня 2016 року, враховуючи утримані податки та збори, та ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26 листопада 2019 року у справі №759/9508/16.

Визнано незаконними дії державних виконавців Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та скасувати винесені ними постанови у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, а саме: постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, постанову про арешт майна боржника від 16 липня 2018 року, повідомлення про внесення відомостей до Єдиного реєстру боржників.

Ухвалюючи рішення про закриття провадження в частині вимог скарги: зобов`язати відповідальних осіб Солом`янського РВ ДВС у м. Києві розрахувати заборгованість зі сплати аліментів у ВП № НОМЕР_1, виходячи з розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, а саме: 33% з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - з дати початку стягнення аліментів - 06 липня 2016 року, враховуючи дохід за випискою з рахунку у Райфайзен банку, наявною у матеріалах виконавчого провадження, враховуючи утриманні податки, до листопада 2018 року включно; зобов`язати відповідальних осіб Солом`янського РВ ДВС у м. Києві розрахувати заборгованість зі сплати аліментів у ВП № НОМЕР_1, виходячи зі зміненого розміру і способу стягнення, визначеного судовим рішенням, а саме: 1059,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 грудня 2018 року і до їх повноліття; зобов`язати державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м. Києві перерахувати та надіслати розрахунок сторонам виконавчого провадження відповідно до п.4 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження», суд першої інстанції виходив з того, що Святошинський районний суд м. Києва уже надавав оцінку наведеним вимогам у пр. №4-с/759/118/21, за результатами розгляду якої постановив ухвалу, яка набрала законної сили, тобто наявне судове рішення за скаргою ОСОБА_1 з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, яке набрало законної сили.

Тому, для відновлення прав ОСОБА_1 достатньо прийнятої ухвали суду від 28 липня 2021 року.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 у справі №1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

За ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Так, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини наголосив, що відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду (див. рішення у справі «Філіс проти Греції» (Philis v. Greece) (№ 1) від 27 серпня 1991 року, серія А, № 209, с. 20, п. 59). Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію (995_690) (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року (980_086), серія А, № 18, с. 16 - 18, п. 34 - 36).

Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду». До того ж ЄСПЛ уже прийняв цей принцип у справах щодо тривалості судового провадження (див. останні рішення у справах «Ді Педе проти Італії» (Di Pede v. Italy) та «Заппія проти Італії» (Zappia v. Italy) від 26 вересня 1996 року, Reports of Judgments and Decisions 1996-IV, c. 1383 - 1384, п. 20 - 24 та с. 1410 - 1411, п. 16 - 20 відповідно).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Войтенко проти України» від 29 червня 2004 року (заява №18966/02) ЄСПЛ нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1 (994_535) (див. серед інших джерел, «Бурдов проти росії» (980_045), заява № 59498/00, параграф 40, ЄСПЛ 2002-III; «Ясіуньєне проти Латвії», заява № 41510/98, параграф 45, 6 березня 2003 року).

У справі «Глоба проти України», суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення у справі «Comingersoll S.A. проти Португалії» (Comingersoll S.A. v. Portugal) [ВП], заява №35382/97, п. 23, ECHR 2000-IV). Суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (див., наприклад, рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), Reports 1997-II, п. 40; рішення у справі «Бурдов проти росії» (Burdov v. Russia), заява № 59498/00, п. 34, ECHR 2002-III, та рішення від 06 березня 2003 року у справі «Ясюнієне проти Литви» («…»), заява №41510/98, п. 27). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. рішення від 7 червня 2005 року у справі «Фуклев проти України» (Fuklev v. Ukraine), заява № 71186/01, п. 84).

Таким чином встановлена обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, не дає підстав для висновку про можливість ставити його виконання в залежність від волевиявлення боржника або будь-яких інших осіб на вчинення чи не вчинення дій, щодо його виконання, оскільки це б нівелювало значення самого права звернення до суду як засобу захисту та забезпечення реального відновлення порушених прав та інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Відповідно до частини третьої статті 13 ЦК України, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

У пунктах 68, 70-72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №904/7326/17(провадження №12-197гс18) вказано, що право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В зв"язку з наведеним вище, суд відмовляє в задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Солом"янського РВДВС у м. Києві, заінтересована особа: ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів».

Суддя: Л.М. Шум