Рішення

Іменем України

Справа № 712/9945/23

Номер провадження 2/712/475/24

27 березня 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Марцішевської О.М.

секретаря судового засідання Шевченко О.П.

за участю

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки адвоката Попової І.П.

відповідачки ОСОБА_2

представника відповідачки адвоката Дрогоман О.О.

представника третьої особи органу опіки і піклування Зубалій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Черкаської міської ради, ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкування з онукою та визначення способу участі баби у виховані та спілкуванні з онукою, -

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

14 вересня 2023 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про усунення перешкод у спілкування з онукою та визначення способу участі баби у виховані та спілкуванні з онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що син позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали разом однією сім`єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу. У сина позивачки та відповідачки є спільна донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є онукою позивачки. Після народження онуки відповідач та син позивача проживали разом з позивачем за адресою АДРЕСА_1 . Позивачка постійно приймала участь у житті дитини, доглядала за нею від самого народження. Після досягнення онукою однорічного віку відповідач та син позивачки перестали проживати разом однією сім`єю, відповідач з дитиною почала проживати окремо. З того часу, протягом 8 років, позивачка постійно кожного місяця брала онуку до себе додому у вихідний день і проводила з нею разом час зранку до вечора. Позивачка постійно приймає участь у житті онуки, піклується про неї, купує подарунки. Після того, як відповідачка почала проживати з іншим чоловіком, вона почала вимагати, щоб син позивачки відмовився від дитини і від своїх батьківських прав. Син позивачки не погодився на умови відповідачки і протягом більш як пів року остання перешкоджала спілкуванню і побаченням батька з донькою і баби з онукою. 02.05.2023 у онуки був день народження, позивачка прийшла до школи, де навчається онука, щоб привітати її. На питання, який подарунок дитина хоче отримати, вона відповіла, що хоче прийти до позивача, своєї бабусі, додому. З метою усунення перешкод у спілкуванні з донькою, син позивача звернувся до Служби у справах дітей Черкаської міської ради. Рішенням від 30.06.2023 № 230 «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_3 з малолітньою ОСОБА_4 » встановлено батькові ОСОБА_3 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 : першу та третю суботу та неділю місяця з 11-00 до 14-00 у присутності матері дитини та з урахуванням обставин, які можуть виникнути.

Проте, відповідачка і надалі продовжує чинити перешкоди батькові у спілкуванні з донькою, не виконує вказане вище рішення Служби у справах дітей Черкаської міської ради, що підтверджується неодноразовими зверненнями сина позивачки до поліції щодо вказаних обставин.

В години, визначені вказаним вище рішенням для спілкування батька з донькою, позивачка разом з сином приходить в місце, яке визначає відповідачка, при цьому остання створює максимально напружену атмосферу, яскраво демонструє своє неприязне ставлення до батька дитини та до баби, не дає можливості вільно спілкуватись бабі з онукою, налаштовує дитину на те, що з бабою розповідати нічого неможна.

По суті побачення з дитиною перетворюється на спостереження за тим, як відповідач проводить з нею час.

Дитина в цей час почуває себе пригніченою, лише у рідкі моменти, коли відповідачка не спостерігає, вона підходить до позивачки, щоб обійняти її.

Онука звикла спілкуватися з бабусею, проводити з нею час без присутності матері, зараз, коли відповідач приводить онуку на побачення з батьком на три години, то не відходить ні на крок від доньки, у зв`язку з чим дитина не може вільно спілкуватись, виражати свої емоції.

Наявні неприязні відносини між батьками дитини, а також негативне ставлення відповідачки до позивачки не повинно травмувати дитину, оскільки вона любить всіх без винятку, і має бажання проводити час з усіма в спокійних, звичних для неї умовах, а не під тотальним контролем матері.

Позивачка дуже любить свою онуку і бажає приймати участь у її житті, вихованні, спілкуванні в прийнятних для дитини умовах, не створюючи умови перебування під психологічним тиском.

Позивачка подарувала онучці телефон з сім-картою, щоб мати можливість спілкуватись з дитиною, проте відповідач викинула подаровану сім-карту, щоб відповідач не могла спілкуватись з онукою телефоном.

Відповідачка вчиняє всі дії з метою позбавити позивача можливості спілкуватись з онукою.

18.07.2023 позивачка звернулась до Служби у справах дітей Черкаської міської ради із заявою щодо усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою онукою ОСОБА_4 .

Згідно відповіді Служби у справах дітей Черкаської міської ради від 03.08.2023 № 2694/30-02-48, позивачці було рекомендовано звернутись з відповідним позовом до суду.

Оскільки відповідачка чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з онукою, участі у її вихованні, з метою захисту порушеного права позивач звертається до суду з даним позовом.

Просить суд зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні ОСОБА_1 з онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та встановити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: 1, 3 неділя з 10 год до 20 год, за місцем проживання ОСОБА_1 без присутності матері; щороку 28 березня в день народження ОСОБА_1 в позашкільний час до 20 год без присутності матері; щороку 03 травня, тобто наступного дня після дня народження ОСОБА_4 у позашкільний час до 20 год без присутності матері; щороку у період осінніх, зимових, весняних канікул додатковий день з ночівлею за місцем проживання ОСОБА_1 без присутності матері; щороку в період літніх канікул виїздити ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 на відпочинок та оздоровлення за домовленістю з матір`ю без присутності останньої; вільне спілкування засобами телефонного зв`язку, а також за допомогою мобільного додатку «Viber» з 08 год до 20 год. Судові витрати стягнути з відповідача.

27 жовтня 2023 року відповідачка скерувала до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що у відповідачки та сина позивачки дійсно є спільна донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є онукою позивачки. Позивачка вважає, що її участь у вихованні онуки є значною і має намір приймати участь у її вихованні, але відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні батькові ОСОБА_3 у спілкуванні з дитиною. Також позивачка наголошує на тому, що відповідач під час побачень з батька з дитиною створює напружену атмосферу, а дитина у такій атмосфері почуває себе пригніченою і лише коли відповідачка не спостерігає може бути такою як завжди. Ознайомившись зі змістом позовної заяви та додатків, зазначає, що позивачка не наводить жодного доказу, що відповідач перешкоджає їх спілкуванню. Позивачкою у додатках надано рішення № 230 від 30.06.2023 року Служби у справах дітей Черкаської міської ради, яким встановлено спосіб участі батька ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з малолітньою ОСОБА_4 , жодних інших рішень або листів які стосувалися безпосередньо позивача не має.

Окремо слід акцентувати увагу на той факт, що позивачка не зверталась до відповідачки про те, що має велике бажання спілкуватись із дитиною і до матеріалів позовної заяви не додано жодного відповідного доказу порушення прав позивачки.

Також позивачка не зверталась до уповноваженого органу з цього приводу, як вже було зазначено жодних інших рішень або листів які стосувалися безпосередньо позивачки не має.

Позивач надає звернення ОСОБА_3 до правоохоронних органів про те, що 15.07.2023 року відповідач не виконала рішення № 230 від 30.06.2023 року Служби у справах дітей Черкаської міської ради та не забезпечила можливості побачитись батька з дитиною. Слід зазначити, що місце зустрічі не було зазначено у рішенні № 230 від 30.06.2023 року Служби у справах дітей Черкаської міської ради, тому для забезпечення можливості побачитись з дитиною батько повинен був заздалегідь зателефонувати відповідачу і домовитись, де саме відбудеться зустріч із дитиною.

16.07.2023 року аналогічне звернення батька до правоохоронних органів про не виконання відповідачем рішення № 230 від 30.06.2023 року Служби у справа дітей Черкаської міської ради. 16.07.2023 року ОСОБА_5 запросили на день народження подружки і дитина надала перевагу даному заходу, ніж спілкуванню з батьком.

Окремо слід зазначити, що батько ОСОБА_3 систематично порушує вимог рішення № 230 від 30.06.2023 року Служби у справах дітей Черкаської міської ради про, що проінформовано заявою Службу у справах дітей Черкаської міської ради. Додатково повідомляємо, що батько ОСОБА_3 є злісним ухилянтом сплати аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_4 , станом на жовтня 2023 року заборгованість складає 65 374,30 грн. Відповідач сумлінно виконує вимоги рішення № 230 року Служби у справах дітей Черкаської міської ради, і не заперечує спілкування батька та бабусі у відповідності до встановленого графіку з урахуванням обставин, які можуть виникнути.

З огляду на викладене вважає, що позов є безпідставним та не підлягає задоволенню у повному обсязі.

03 листопада 2023 року третя особа ОСОБА_3 скерував до суду пояснення на позов, які обґрунтовані тим, що відповідачка чинить перешкоди позивачуці у спілкуванні з онукою. Відповідачка в суботу не надає бачитись з дитиною взагалі, мотивуючи такі дії перебуванням на дачі. В неділю за двадцять хвилин до зустрічі відповідачка визначає місце, де вони мають бачитись з дитиною. Зазвичай відповідач обирає місце зустрічі на роллер-дромі, в кет кафе та інших місцях, де по суті сама проводить час з дитиною, а він з матір`ю лише спостерігають. Останній раз було визначено місце побачення у кінотеатрі, у зв`язку з чим він відмовився, оскільки не може бути мови про спілкування з дитиною в темному місці. Окремо позивачці бачитись з дитиною відповідачка не надає можливості.

06 листопада 2023 року представник позивача адвокат Попова І.П. скерувала до суду відповідь на відзив, яку обґрунтувала тим, що увідзиві відповідачка вказує, що позивачка не наводить жодного доказу, що відповідачка перешкоджає спілкуванню позивачки з онукою. Вказані доводи відповідачки спростовуються наявними в справі письмовими доказами, які надані позивачем одночасно з позовною заявою. Так, 18.07.2023 позивач звернулась до Служби у справах дітей Черкаської міської ради із заявою щодо усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою онукою ОСОБА_4 , копія заяви надана з позовною заявою та наявна в матеріалах справи. Згідно відповіді Служби у справах дітей Черкаської міської ради від 03.08.2023 № 2694/30-02-48, позивачу рекомендовано звернутись з відповідним позовом до суду. З огляду на вказане вище, Служба у справах дітей Черкаської міської ради не могла надати жодне рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , оскільки норми СК України визначають, що баба має право звернутись до суду з метою усунення перешкод у спілкуванні з онукою. Тому, доводи відповідача, що у позивача відсутнє рішення уповноваженого органу опіки, що стосується її особисто, є безпідставними та такими, що суперечать нормам СК України, а доводи про те, що відповідач не зверталась до органу опіки щодо усунення перешкод у спілкуванні з онукою, не відповідають дійсності та спростовуються наданими позивачкою доказами. Сам факт, що відповідачка заперечує проти задоволення позову вже свідчить про те, що вона не бажає надавати можливість позивачці спілкуватись з онукою та приймати участь у її вихованні. Надані відповідачкою письмові докази також підтверджують факт здійснення перешкод у спілкуванні з онукою. Крім того, відповідачка у відзиві не заперечує тих обставин, що позивач постійно приймала участь у житті дитини, доглядала за нею від самого народження, протягом 8 років постійно кожного місяця брала онуку до себе додому у вихідний день і проводила з нею разом час зранку до вечора, постійно приймає участь у житті онуки, піклується про неї, купує подарунки. Всі доводи відповідачки щодо заперечення проти позовних вимог зводяться до того, що вона вважає батька дитини злісним ухилянтом від сплати аліментів, а також вказує, що він систематично порушує вимоги рішення № 230 від 30.06.2023. Проте, відносини відповідачки з батьком дитини не мають відношення до даного спору та не входять в предмет доказування у даній справі, також слід зауважити, що зазначена інформація не відповідає дійсності. Так, відповідачка жодного разу не надала можливості батькові бачитись з дитиною першу та третю суботу місяця, оскільки з її слів в п`ятницю вона виїжджає за межі м. Черкаси на дачу і повертається в суботу ввечері, тому бачитись з дитиною вона надає можливість лише першу та третю неділю місяця. Щодо стягнення аліментів на утримання дитини, вказані доводи теж не мають значення при вирішенні даного спору, разом з тим, позивач вважає за необхідне зазначити, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси у 2015 році на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки, відповідачка у 2018 році звернулась із заявою до відділу ДВС та попросила завершити виконавче провадження та повернути їй виконавчий лист. Позивач весь час надавала кошти на утримання дитини особисто, кожного місяця, готівкою, в розмірі 1000-1500 гривень. При цьому, у 2023 році відповідач знову пред`явила до виконання виконавчий лист, і за період з 2018 по 2023 рік ОСОБА_3 нарахували заборгованість зі сплати аліментів, що відповідач використовує, як аргумент для вчинення перешкод у спілкуванні з дитиною. Відповідно до копії пояснень від 12.10.2023, які були надані відповідачем до Служби у справах дітей, вона зазначила, що не вбачає доречним надавати додаткові години для спілкування ОСОБА_1 з дитиною. Відповідач зазначає, що знаходження дитини вдома у ОСОБА_1 є небезпечним, оскільки ОСОБА_3 є соціально небезпечним, неурівноваженим та наркотично залежним. Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження вказаних вище доводів щодо ОСОБА_3 .. Крім того, як було зазначено вище, онука протягом 8 років постійно відвідувала позивача та перебувала у неї вдома цілий день як мінімум раз на місяць. За 8 років жодного разу дитині не загрожувала небезпека, відповідачем не надано доказів того, що малолітня ОСОБА_6 після того, як відвідувала позивача за місцем її проживання, мала будь-які негативні наслідки для фізичного чи психологічного стану здоров`я, тобто доводи, які вказані в поясненнях відповідача є виключно її суб`єктивною думкою, яка не відповідає дійсності та жодними доказами не підтверджена. Також, у зазначених поясненнях відповідачка вказала, що ОСОБА_1 виховала двох синів, один з яких помер у віці до 35 років від алкоголізму, а інший став наркозалежним. Проте, відповідно до довідки про причину смерті ОСОБА_7 , останній помер не від алкогольної залежності, як вказує відповідачка. Зазначення неправдивої інформації про причину смерті старшого сина позивачки з метою формування негативного уявлення про її родину, дуже яскраво характеризує моральні якості відповідачки, як особи, яка займається вихованням дитини та, відповідно, формує в ній аналогічне відношення до родини батька. Щодо ОСОБА_3 відповідачкою не надано жодного доказу, що він перебуває на обліку у відповідних медичних закладах з приводу алкогольної чи наркотичної залежності, що він має розлади психіки чи будь-які психічні захворювання та є соціально небезпечним. Окрім цього, слід звернути увагу, що в даній справі вирішується спір саме позивачки та відповідачки, оскільки остання чинить перешкоди у спілкуванні баби з онукою. Яскравим прикладом вчинення таких перешкод є та обставина, що в день, коли Службою у справах дітей ЧМР було назначено засідання з метою підготовки та надання до суду висновку щодо участі позивачки у вихованні дитини, позивачка та відповідачка очікували виклику в коридорі, де так само очікували інші сім`ї, які прийшли до служби. Всі діти знаходились в коридорі та очікували своєї черги разом з батьками. Проте, відповідачка весь час до виклику, а це понад дві години, наказала доньці перебувати у транспортному засобі разом зі своїм теперішнім чоловіком, щоб тільки не дати можливості позивачці побачити онуку та поспілкуватись з нею. Відповідачкою не надано до відзиву жодного доказу на підтвердження своїх доводів про наявність небезпеки для дитини за місцем проживання позивачки та негативного впливу на дитину в результаті спілкування з позивачкою.

Позивачката її представник в судовому засіданні підтримали позов та просили задоволити. Позивачка додатково пояснила, що до листопада 2022 року упродовж 8 років один раз на місяць відповідачка приводила до неї онуку для спілкування у неділю зранку до вечора, часто спілкування відбувались за місцем проживання позивачки та у присутності батька дитини. Будь-яких негативних наслідків для дитини не було, навпаки у бабусі з онукою склались теплі і добрі стосунки. В зв`язку з конфліктом між сторонами після листопада 2022 року відповідачка не надає можливості спілкуватись з онукою, чим порушені права та законні інтереси позивачки. Просить суд встановити спосіб спілкування, зазначених у позові, оскільки встановлений органом опіки спосіб не прийнятний за обмеженим часом спілкування позивачки з онукою та обов`язковою присутністю матері.

Відповідачка в судовому засіданні заперечила створення перешкод у спілкуванні позивачки з онукою та вважала можливим спілкування позивачки з онукою у спосіб, встановлений органом опіки для батька дитини. Вказувала, що 8 років тому між нею та батьком дитини відбувся конфлікт, під час якого до неї він застосував фізичне насильство, тому вважає, що спілкування з бабусею за місцем її проживання у присутності батька може створити небезпеку для дитини.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала спосіб у висновку органу опіки і піклування та вказала, що при його визначенні була врахована думка неповнолітньої дитини, яка висловила бажання спілкуватись з бабусею у присутності матері.

Неповнолітня дитина в судовому засідання висловила бажання спілкуватись з бабусею у присутності матері.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з?явився, в письмових поясненнях просить розгляд справи проводити без його участі.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Суд вислухавши в судовому засіданні учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Хід розгляду справи

18 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі в якості третьої особи ОСОБА_3 , витребувано висновок органу опіки і піклування щодо способу участі позивачки у спілкуванні та вихованні онуки.

06 листопада 2023 року залучено до участі в судовому засіданні спеціаліста в галузі дитячої психології Черкаського міського центру соціальних служб сім`ї, дітей та молоді.

06 грудня 2023 року доручено психологу Черкаського міського Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді провести обстеження психологічного стану дитини. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Зобов`язати відповідачку забезпечити участь неповнолітньої дитини у судовому засіданні для забезпечення можливості бути вислуханою судом думку дитини при вирішенні спору.

07 березня 2024 року доручено медичному та дитячому психологу КНП "Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради" ОСОБА_8 провести обстеження психологічного стану дитини.

2.Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, щоОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) серія НОМЕР_1 .

Позивачка ОСОБА_1 є бабусею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (матір`ю батька).

Позивачка ОСОБА_1 працює у ФОП ОСОБА_9 . Відповідно до характеристики за місцем роботи від 07.09.2023 року ОСОБА_1 за час роботи показала себе як дисциплінований, старанний працівник, який може проявити розумнку ініціативу. Відзначається загальною культурою та високий моральними якостями. Ділові та професійні якості проявляє на високому рівні. В колективі користується повагою. Не порушує правил внутрішньго трудового розпорядку та умов трудового договору. Працює старанно, відповідально відноситься до своєї роботи. Шкідливих звичок не має.

З пояснень сторін встановлено, що після припинення спільного проживання батьками неповнолітньої ОСОБА_4 по досягненні дитиною одного року, тривалий час до листопада 2022 року упродовж близько 8 років один раз на місяць відповідачка приводила до позивачки онуку для спілкування у неділю зранку до вечора, іноді спілкування відбувались за місцем проживання позивачки та у присутності батька дитини.

Після конфлікту сторін у листопаді 2022 року відповідачка не приводить доньку до позивачки, в зв`язку з чим між сторонами виник спір щодо участі позивачки у визначення способу участі баби у виховані та спілкуванні з онукою.

30 червня 2023 року № 230 рішенням служби у справах дітей виконавчого комітету ЧМР «Про визначення способу участі у вихованні та спілкування батька ОСОБА_3 з малолітньою ОСОБА_4 » встановлено батькові ОСОБА_3 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 : першу та третю суботу та неділю місяця з 11-00 до 14-00, у присутності матері та дитини та з урахуванням обставин, які можуть виникнути.

15 та 16 липня 2023 року ОСОБА_3 звертався до правоохоронних органів з заявами про невиконання ОСОБА_2 рішення опікунської ради, а саме не надає дитину для спілкування з батьком.

17 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до служби у справах дітей з заявою про усунення перешкод у спілкуванні з онукою.

03 серпня 2023 року службою у справах дітей ЧМР позивачці роз`яснено право на звернення до суду, якщо вона вважає, що мати дитини ОСОБА_2 чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною.

09 жовтня 2023 року ОСОБА_2 подана заява начальнику служби у справа дітей про те, що ОСОБА_3 жодного разу з початку дії рішення не проявився на зустріч по суботам, а саме: 01.07.2023, 15.07.2023, 05.08.2023, 19.08.2023, 02.09.2023, 16.09.2023, 30.09.2023 не зателефонував та не домовився про зустріч.

Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_3 станом на 12.10.2023 року має заборгованості в сумі 65374,30 грн.

01 серпня 2023 року Першим відділом ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) надана відповідь про те, що 22.01.2018 року виконавче провадження завершено у зв`язку з поданням письмової заяви про повернення виконавчого документу. 20 березня 2023 року стягувачем повторно пред`явлено на виконання до відділу виконавчий лист № 712/9701/15ц. заборгованість зі сплати аліментів, відповідно до заяви про відкриття виконавчого провадження, стягувачем запропоновано визначити з дати їх присудження за рішенням суду, тобто з 21.08.2015.

31 жовтня 2023 року № 3377-01-21 надано висновок органу опіки та піклування м. Черкаси про участь у вихованні та спілкуванні баби ОСОБА_1 з малолітньою ОСОБА_4 , що одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання, яке включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою та іншими родичами, а також те, що відповідно до законодавства під час вирішення спору щодо участі баби у вихованні дитини враховується: її поведінка; інші обставини, що мають істотне значення, враховуючи те, що мати не повинна зловживати своїм правом на спілкування з дитиною і повинна надавати можливість бабі бачитися з онукою, захищаючи право малолітньої на сімейне виховання, діючи в інтересах малолітньої, керуючись ст. 19, 257 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування м. Черкаси вважає за доцільне визначити бабі ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 : перший тиждень місяця у неділю з 14-00 до 16-00, за згодою дитини та у присутності матері дитини; 28.03. - одну годину, за домовленістю з матір`ю дитини та необов`язковою її присутністю, за бажанням дитини; з урахуванням обставин, які можуть виникнути.

17 березня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до з заявою про вчинення кримінального правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_2 останній місяць не виконує рішення опікунської ради, а саме не надає дитину для спілкування з батьком, не відповідає на телефонні дзвінки.

Відповідно до висновку психолога ОСОБА_8 від 20.03.2024 року на момент консультування психоемоційний стан ОСОБА_4 стабільний. Дитина транслює позитивне відношення до родини, потреби в межах сім`ї повністю задовольняються. Дівчинка позитивно налаштована до спілкування з бабусею, тому рекомендуються зустрічі за бажанням дитини. Щодо питання можливостей зустрічей без присутності матері, то рекомендовано також за бажанням дівчинки і за умови відсутності маніпулятивного впливу на дитину.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд

Спірні правовідносини регулюються нормами цивільного та сімейного законодавства.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні ЄСПЛ від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100 «Мамчур проти України», ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108).

ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (Рішення ЄСПЛ «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, п. 82).

Згідно зі статтею 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Тлумачення частини другої та третьої статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України, спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України.

У статті 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання, тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль.

Тривалість часу, проведеного дитиною з бабусею чи дідусем може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року).

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що баба, дід мають право на особисте спілкування з онуками, а мати не має права перешкоджати їм спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Судом встановлено, що між сторонами тривалий час зберігався порядок спілкування позивачки з онукою, проте з кінця 2022 року між сторонами виник спір з даного приводу та з вказаного часу позивачка не має систематичних зустрічей для спілкування з онукою та участі в її вихованні, чим створені перешкоди у спілкуванні з онукою бабусі.

Відповідачка, не оспорюючи права бабусі не зустрічі з онукою, не погоджується з графіком, вказаним позивачкою в позові та просить зустрічі, щоб відбувалися у її присутності.

Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» роз`яснено, що при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, пов`язаних із вихованням дітей, обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні.

Отже, виходячи з аналізу вказаних норм законодавства України, при розгляді позовних вимог про визначення порядку спілкування баби із онукою обов`язковим є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні.

В ході розгляду справи було встановлено, що відповідно до висновку органу опіки та піклування м. Черкаси про участь у вихованні та спілкуванні баби ОСОБА_1 з малолітньою ОСОБА_4 , що одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання, яке включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою та іншими родичами, а також те, що відповідно до законодавства під час вирішення спору щодо участі баби у вихованні дитини враховується: її поведінка; інші обставини, що мають істотне значення, враховуючи те, що мати не повинна зловживати своїм правом на спілкування з дитиною і повинна надавати можливість бабі бачитися з онукою, захищаючи право малолітньої на сімейне виховання, діючи в інтересах малолітньої, керуючись ст. 19, 257 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування м. Черкаси вважає за доцільне визначити бабі ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 : перший тиждень місяця у неділю з 14-00 до 16-00, за згодою дитини та у присутності матері дитини; 28.03. - одну годину, за домовленістю з матір`ю дитини та необов`язковою її присутністю, за бажанням дитини; з урахуванням обставин, які можуть виникнути.

В подальшому судом було доручено медичному та дитячому психологу КНП "Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради" ОСОБА_8 провести обстеження психологічного стану дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме емоційних і поведінкових реакцій, стану внутрішнього психологічного комфорту, з метою визначення ставлення дитини до способу спілкування з бабусею ОСОБА_1 , на вирішення якого поставити слідуючи питання: чи має бажання дитина спілкуватись з бабусею? чи має бажання дитина спілкуватись з бабусею у присутності матері, батька?

Відповідно до висновку психолога ОСОБА_8 від 20.03.2024 року на момент консультування психоемоційний стан ОСОБА_4 стабільний. Дитина транслює позитивне відношення до родини, потреби в межах сім`ї повністю задовольняються. Дівчинка позитивно налаштована до спілкування з бабусею, тому рекомендуються зустрічі за бажанням дитини. Щодо питання можливостей зустрічей без присутності матері, то рекомендовано також за бажанням дівчинки і за умови відсутності маніпулятивного впливу на дитину.

Суд вважає, що наявні у справі докази та надані сторонами пояснення свідчать про те, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування бабусі із онукою, позивач була вимушена звернутися до суду із заявою про усунення перешкод у спілкуванні вихованні з онукою, які чинить мати дитини, ОСОБА_2 , а тому доводи позивачки про те, що відповідачкою їй чиняться перешкоди у вільному спілкуванні та у вихованні онуки є обґрунтованими та доведеними.

Вирішуючи питання про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та її вихованні, суд виходить з того, що одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання, яке включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї, що також обгрунтовано зазначив у висновку в порядку ст.19 СК України органі опіки і піклування.

При визначенні способу участі баби у вихованні онуки, з метою забезпечення позитивного психоемоційного стану дитини, у відповідності до вимог та норм СК України, суд враховує вік дитини, індивідуальні потреби дитини даного віку, її особисту прихильність, а також законодавчо закріплені права батьків та інших родичів брати участь у вихованні дитини.

Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Пріоритетним інтересом є проживання дітей у сім`ї своїх батьків, проте право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.

Таким чином, позивачка має безумовне на рівні з відповідачкою право на спілкування з онукою, а також законодавчо закріплений обов`язок на виховання дитини.

При ухваленні рішення, суд враховує, що відносини між сторонами емоційно напружені, а тому суд виходить із того, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини, через що має бути визначений спосіб участі позивача у вихованні малолітньої онуки, що не суперечить інтересам дитини. При цьому, суд наголошує, що законодавством передбачено право бабусі на участь у вихованні онуки.

Суд, реалізуючи повноваження щодо сприяння сторонам у їх примиренні, вважає за потрібне зазначити, що сторони перш за все в інтересах самої дитини повинні докладати спільних зусиль для досягнення порозуміння та налагодження відносин між бабусею та невісткою, що у наслідку матиме позитивний вплив на дитину та її виховання.

Вимоги позивача про визначення способу її участь у вихованні та спілкуванні з онукою, суд вважає обґрунтованими та доходить висновку, що інтересам дитини та забезпеченню рівності прав всіх членів сім`ї на участь у вихованні дитини буде відповідати такий спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : першу та третю субботу та неділю місяця з 14-00 год до 20-00 год. з необов`язковою присутністю матері, за бажанням дитини, ІНФОРМАЦІЯ_3 (день народження ОСОБА_1 ) - дві години за домовленістю з матір`ю та необов`язковою її присутністю, вільне спілкування засобами телефонного зв`язку у позашкільний час до 18 год.00 хв., з урахуванням обставин, які можуть виникнути.

При цьому суд враховує, що при визначенні спільних для батька та бабусі годин зустрічей з дитиною, згідно вимог відповідачки, будуть порушені права як позивачки, так і батька на особисте спілкування з дитиною, що також не буде відповідати інтересам дитини на сімейні виховання, тому суд погоджується з висновком органу опіки і піклування в частині встановлення окремих годин зустрічей батька та бабусі з неповнолітньою ОСОБА_4 .

Разом з тим, встановлення у висновку органу опіки і піклування годин зустрічей з 14 год. до 16 год. у присутності матері суд вважає не достатнім для цілей забезпечення прав дитини на сімейне виховання та спілкування бабусі з онукою з участю в її вихованні, враховуючи, що в ході розгляду справи судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивачки з онукою буде перешкоджати нормальному її розвитку, у зв`язку з чим, суд приходить до переконання, що спілкування позивача із онукою першу та третю субботу та неділю місяця з 14-00 год до 20-00 год. з необов`язковою присутністю матері, за бажанням дитини, 28 березня (день народження ОСОБА_1 ) - дві години за домовленістю з матір`ю та необов`язковою її присутністю, вільне спілкування засобами телефонного зв`язку у позашкільний час до 18 год.00 хв., з урахуванням обставин, які можуть виникнути буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, задоволенню життєво-важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю як матері, так і бабусі, що забезпечить її виховання в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості.

Окремо суд вважає за необхідне звернути уваги на те, що матері дитини та бабусі слід налагодити відносини між собою в частині досягнення належного спільного виховання дитини та знайти спільні мирні шляхи вирішення питання щодо можливості періодичного рівномірного спілкування матері, та бабусі із онукою.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги закріплене у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України право на спілкування бабусі із онукою та участь у її вихованні, бажання позивачки брати участь у вихованні та спілкуванні з онукою, взявши до уваги висновок органу опіки та піклування щодо запропонованого графіку, з урахуванням інтересів дитини, суд вважає, що наявні підстави для часткового задоволення позову.

Також до стягнення з відповідача в силу вимог ст.141 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1073,60 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, оскільки означені судові витрати понесені позивачем, що підтверджено документально.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні та участі у вихованні ОСОБА_1 з онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : першу та третю субботу та неділю місяця з 14-00 год до 20-00 год. з необов`язковою присутністю матері, за бажанням дитини, ІНФОРМАЦІЯ_3 (день народження ОСОБА_1 ) - дві години за домовленістю з матір`ю та необов`язковою її присутністю, вільне спілкування засобами телефонного зв`язку у позашкільний час до 18 год.00 хв., з урахуванням обставин, які можуть виникнути.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст рішення складений 08 квітня 2024 року.

Позивачка: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 )

Відповідачка: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ).

Третя особа: Виконавчий комітет Черкаської міської ради (орган опіки і піклування) (м.Черкаси, вул.Байди Вишневецького, 36)