УХВАЛА

26 червня 2024 року

м. Київ

справа № 766/10343/23

провадження № 61-8985ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ковальчук Юлії Миколаївни на рішення Херсонського міського суду Херсонської області

від 22 лютого 2024 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 22 травня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління Державної міграційної служби у Херсонській області, Управління Державної міграційної служби у Чернівецькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною заявою, заінтересовані особи: Управління Державної міграційної служби у Херсонській області (далі - УДМС у Херсонській області), Управління Державної міграційної служби у Чернівецькій області (далі - УДМС у Чернівецькій області), в якій просила суд: встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України на момент проголошення незалежності 24 серпня 1991 року, та на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» - 13 листопада

1991 року

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 22 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 22 травня

2024 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: УДМС

у Херсонській області, УДМС у Чернівецькій області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення відмовлено.

21 червня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ковальчук Ю. М. через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 лютого 2024 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 22 травня 2024 року (надійшла до суду 24 червня 2024 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення

від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Ковальчук Ю. М. не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень представник заявника зазначає пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України та посилаються на те, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права

у подібних правовідносинах.

Верховний Суд не бере до уваги дане посилання представника заявника, оскільки існують правові позиції Верховного Суду щодо застосування Закону України «Про громадянство України» та Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України у подібних правовідносинах.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги

з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Також, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі .

Заявнику необхідно сплатити судовий збір у порядку та розмірі, які визначено Законом України «Про судовий збір».

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 1 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у листопаді 2023 року.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 2 684,00 грн.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про встановлення фактів, що має юридичне значення, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви

і скарги в розмірі оспорюваної суми.

ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги

у розмірі 1 073,60 грн (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2023 року становить 536,80 грн; судовий збір за подачу касаційної скарги: 536,80*200%=1 073,60 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ковальчук Юлії Миколаївни на рішення Херсонського міського суду Херсонської області

від 22 лютого 2024 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 22 травня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць