Провадження № 2/369/3304/24
РІШЕННЯ

Іменем України

28.05.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Янченка А.В.

за участю секретаря судового засідання Кубарської Ю.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

08.12.2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення аліментів, в якому просила: стягнути з ОСОБА_2 , на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць щомісячно, починаючи стягнення з 2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, позивач посилається на наступне.

20.09.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 355 та видано свідоцтво серії НОМЕР_1 . Прізвище позивача після укладення шлюбу змінено з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

ІНФОРМАЦІЯ_4 у позивача та відповідача народилась донька ОСОБА_3 , про що зроблено актовий запис № 71, виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 у позивача та відповідача народилась донька ОСОБА_4 , про що зареєстровано актовий запис № 66, виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 у позивача та відповідача народилась донька ОСОБА_5 , про що зареєстровано актовий запис № 64, виконавчим комітетом Делятинської селищної ради, про що видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 .

14.11.2023 року подано позовну заяву про розірвання шлюбу до Києво-Святошинського районного суду Київської області, розгляд справи № 369/19525/23 призначено на 05.02.2024 року.

Позивач разом зі своїми дітьми перебувають у Німеччині, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 . Дата реєстрації 06.11.2023, що підтверджується довідками, виданими громадою Роттендорф, ідентифікаційний код суб`єкта самоврядування: 09679185, переклад яких з німецької на українську мову здійснено перекладачем ОСОБА_8 , засвідчено приватним нотаріусом Бурмакою І.П. та зареєстровано в реєстрі за номерами 2479, 2480, 2481, 2482.

Враховуючи, що усі обов`язки щодо утримання дітей позивач несе самостійно, відповідач матеріальної допомоги у добровільному порядку на її утримання не надає, тому позивач звернулась до суду з даним позовом.

Також представник позивача просив суд стягнути з відповідача 7 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.12.2023 року відкрито позовне провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача звернувся до суду із клопотанням про проведення судового засідання без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Відповідач подав до суду заяву від 28.05.2024 року, згідно якої просив розглядати справу без його участі, позов визнав.

За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників на підставі наявних в ній доказів.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, вивчивши надані письмові докази у сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що 20.09.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 355 та видано свідоцтво серії НОМЕР_1 . Прізвище позивача після укладення шлюбу змінено з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

ІНФОРМАЦІЯ_4 у позивача та відповідача народилась донька ОСОБА_3 , про що зроблено актовий запис № 71, виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 у позивача та відповідача народилась донька ОСОБА_4 , про що зареєстровано актовий запис № 66, виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 у позивача та відповідача народилась донька ОСОБА_5 , про що зареєстровано актовий запис № 64, виконавчим комітетом Делятинської селищної ради, про що видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 .

14.11.2023 року подано позовну заяву про розірвання шлюбу до Києво-Святошинського районного суду Київської області, розгляд справи № 369/19525/23 призначено на 05.02.2024 року.

Усі обов`язки щодо утримання дітей позивач несе самостійно, відповідач матеріальної допомоги у добровільному порядку на її утримання не надає.

Позивач разом зі своїми дітьми перебувають у Німеччині, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 . Дата реєстрації 06.11.2023, що підтверджується довідками, виданими громадою Роттендорф, ідентифікаційний код суб`єкта самоврядування: 09679185, переклад яких з німецької на українську мову здійснено перекладачем ОСОБА_8 , засвідчено приватним нотаріусом Бурмакою І.П. та зареєстровано в реєстрі за номерами 2479, 2480, 2481, 2482.

Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.ч. 7, 10 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Так, відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Як роз`яснено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 183 СК України.

Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, малолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні.

При цьому, суд зважає, що обов`язок з утримання дітей покладений на обох батьків.

Відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження свого матеріального стану.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя, також враховує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку, починаючи з дня подання цього позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано неможливість сплачувати аліменти на дитину з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, не доведено наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатної дружини, батьків.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов ОСОБА_1 пред`явлено до суду 08.12.2023 року (відмітка на поштовому конверті), відтак аліменти суд присуджує саме з цього дня.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача судовий збір у сумі 1 073,60 грн в дохід держави.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 7 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Витрати на оплату професійної правничої допомоги підтверджуються договором про надання правничої допомоги № 12092023 від 12.09.2023 року, додатковою угодою № 2 до договору № 12092023 від 12.09.2023 року.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Водночас за змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначені розміру компенсації позивачу витрат на правничу допомогу, суд враховує категорію справи, яка не відноситься до категорії важких, ціну позову, обсяг заявлених витрат, понесених стороною позивача, їх необхідність та доцільність, неявку представника позивача в призначені судові засідання, керуючись принципом законності, співмірності та справедливості, вважає що заявлені до стягнення витрати на правничу допомогу 7 000,00 гривень є дещо завищеними. На підставі вказаного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача частину витрат на правову допомогу у розмірі 2 000,00 гривень, що буде відповідати принципу справедливості та розумності.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 141, 180, 182, 183, 185, 191 СК України та керуючись ст. ст. 10-13, 19, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_6 ) аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку, починаючи з 08.12.2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_6 ) 2 000 (дві тисячі гривень) 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) в дохід держави судовий збір в сумі 1 073 (одну тисячу сімдесят три гривні) 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Повне рішення складено: 24.06.2024 року.

Суддя А.В. Янченко