Провадження № 2-о/344/542/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої -Кіндратишин Л.Р.

за участю секретаря судового засідання -Грималюк Х.В.,

заявника- ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_8,

представника заінтересованої особи - Матяшука В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб : відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління, Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася про встановлення факту загибелі ( смерті) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, - ІНФОРМАЦІЯ_3 поблизу населеного пункту Новабахмутівка Покровського району Донецької області під час виконання бойового завдання при захисті Батьківщини.

В обґрунтування заяви зазначено, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану з 24.02.2022 та оголошення загальної мобілізації військовозобов`язаних, її чоловік ОСОБА_2 був призваний на військову службу по мобілізації до ЗСУ.

31.07.2022 її було сповіщено про те, що чоловік під час виконання службових обов`язків 01.04.2022 зник безвісти біля населеного пункту Новобахмутівка Покровського району Донецької області.

Вжиті протягом двох років заходи щодо заходження чоловіка та його можливого перебування в полоні позитивного результату не дали.

В той же час наказом командира в/ч НОМЕР_2 за №578 від 20.06.2022 було констатовано, що її чоловік ОСОБА_2 вважається зниклим безвісти 01.04.2022 в населеному пункті Новобахмутівка Покровського району Донецької області під час виконання бойового завдання.

Листами координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими від 02.02.2024 та від 17.03.2024 об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі, Служби Безпеки України від 01.03.2024 його було проінформовано про те, що її чоловік не вважається таким, що перебуває у полоні.

Листами Уповноваженого Верховної Ради з прав людини від 15.09.2022 та Уповноваженого з питань осіб зниклих безвісти за особливих обставин від 15.06.2023 її було проінформовано про те, що вони не володіють інформацією, що сталося з її чоловіком та де він на даний час перебуває.

В кінці жовтня 2024 року нею було отримано лист від старшого слідчого СВ Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області про те, що місцезнаходження ОСОБА_2 не встановлено, підтвердження про перебування його в полоні відсутнє. А також жодної інформації щодо ймовірного збігу спорідненості ДНК-профілем в рамках вказаного кримінального провадження не надходило.

Встановлення факту, що має юридичне значення, обумовлюється тією обставиною, що вона в повній мірі не може набути статусу члена сім`ї загиблої, яка передбачена ст. 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та в подальшому мати відповідні пільги та соціальні гарантії, передбачені ст. 15 Закону №3551-ХІІ.

Протягом всього часу, коли її сповістили про те, що чоловік зник безвісти 01.04.2022 під час виконання службових обов`язків біля населеного пункту Новобахмутівка Покровського району Донецької області з ним командування військової частини ніяким чином на зв`язок не виходило. З того часу вона сама докладала зусилля для того щоб встановити дійсне місцезнаходження чоловіка звертаючись в різні органи держави.

05.11.2024 - ухвалою суду позов залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

12.11.2024- позивачем усунуто недоліки.

19.11.2024- відкрито провадження у справі.

03.12.2024 - від представника заінтересованої особи Міністерства оборони України надійшли письмові пояснення, у заяві просив відмовити.

05.12.2024- ухвалою суду від 05.12.2024 клопотання представника заінтересованої особи Міністерства оборони України - задоволено, залучено до участі в справі в якості заінтересованих осіб : Військову частину НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник та її представник у судовому засіданні заяву просили задоволити, зокрема з підстав та мотивів, що викладені письмово.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи Міністерства оборони України заперечив проти задоволення заяви.

Інші учасники ( представники) не з`явились причин своєї неявки суду не повідомили, від представника заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління надійшов лист з проханням розглянути справу без участі представника.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку.

ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 15.02.2007 ( а.с. 5).

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 25.07.2022 за №6/1128, солдат ОСОБА_2 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 за №69 « Про загальну мобілізацію», призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_5 з 01.01.2022 направлений на проходження військової служби до в/ч НОМЕР_3 ( а.с. 7).

Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_2 від 15.09.2024 за №2084/9068, солдат ОСОБА_2 дійсно в період з 29.03.2022 по 01.04.2022 брав участь в заходах, необхідних для оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи в н.п. Новобахмутівка Донецької області ( а.с. 8).

Відповідно до сповіщенням сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісти від 31.07.2022, солдат ОСОБА_2 під час виконання службових обов`язків 01.04.2022 зник безвісти біля н.п. Новобахмутівка Покровського району Донецької області ( а.с.9)

23.11.2023 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 про зникнення безвісті солдата ОСОБА_4 /а.с.43/.

В межах Справи щодо службового розслідування, а саме за наказом від 20.06.2022 за №578 командира в/ч НОМЕР_2 , вирішено вважати службове розслідування завершеним; а також вирішено вважати, що командир бойової машини-навідник оператор 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_2 зник безвісти у період часу з 15 год. до 16 год. біля н.п. Новобахмутівка Покровського району Донецької області, під час виконання бойового завдання ( а.с. 10-12).

Згідно акту службового розслідування, а саме розділу «3», відповідно до пояснень військовослужбовця заступника командира 3 механізованої роти з морально-психологічного забезпечення 3 механізованого батальйону лейтенанта ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 поблизу н.м. Новобахмутівка особовий склад вказаної роти потрапив під ворожий мінометно-артилерійський обстріл, після чого зник безвісти солдат ОСОБА_2 . Підтвердити або скасувати факт загибелі, потрапляння в полон чи вказати місцезнаходження командира бойової машини -навідника - не може ( а.с. 24-27).

Відповідно до повідомлення Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими від 02.02.2024, від 17.03.2024, наданого ОСОБА_6 , відомості від Міжнародного Комітету Червоного Хреста або зі сторони рф про перебування у полоні, стан здоров`я та місце утримання ОСОБА_2 не надходило ( а.с. 13-14).

Згідно з листом СБУ від 01.03.2024, ОСОБА_7 повідомлено, що в Об`єднаному центрі наявна інформація про факт зникнення ОСОБА_2 . Інформація, яка б підтверджувала перебування в полоні зазначеного військовослужбовця, вказувала на його місцезнаходження, в Об`єднаному центрі відсутня ( а.с. 15-16).

Відповідно до повідомлення Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, наданого ОСОБА_6 , 15.06.2023, інформація про факт зникнення ОСОБА_2 є в розпорядженні Уповноваженого, здійснюється координація розшуку, проте станом на сьогоднішній день відомості про його місцезнаходження в Уповноваженого відсутні ( а.с 17-18).

Згідно з повідомленням старшим слідчим СВ Покровського відділення поліції №1 ГУНП в Донецькій області від 29.09.2024, ОСОБА_1 повідомлено, що у провадженні слідчого відділення поліції №1 перебувають матеріали кримінального провадження №000558 від 26.04.2022, за ч.1 ст.115 КК України, з додатковою відміткою «зникнення безвісти», відносно безвісного зникнення військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_2 .. По вказаному кримінальному провадженню провадяться всі необхідні слідчі дії, спрямовані на становлення його місцезнаходження. На вказаний час місцезнаходження ОСОБА_2 не встановлено, підтвердження перебування у полоні відсутнє, а також жодної інформації щодо ймовірного збігу спорідненості ДНК-профілям в рамках вказаного кримінального провадження не надходило ( а.с. 19).

Відповідно до відповідей ДП «Український національний центр розбудови миру» від 15.02.2024, від 30.05.2023, що надані ОСОБА_1 , станом на дату надання відповіді відомості про ОСОБА_2 внесені до реєстру НІБ. У такому відсутня інформація про перебування ОСОБА_2 . Триває збір даних ( а.с. 22-23).

Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 49 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Водночас п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, деталізує положення ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма N 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження, а згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України, особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору.

Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (п. 9 ч. 1 ст. 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (ст. 317 ЦПК України); визнання фізичної особи померлою (ст. 46 ЦК України та ст.ст. 305-309 ЦПК України).

У постановах від 26.04.2023 у справі № 337/3725/22 та від 29.03.2023 у справі № 753/8033/22 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті (зокрема, й на підставі ст. 317 ЦПК України) є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.

За змістом ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених процесуальним законом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не можуть ґрунтуватись на припущеннях.

Заявник просить встановити факт загибелі (смерті) чоловіка - солдата ОСОБА_2 , датою смерті просить вважати ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому, вище дослідженні докази у своїй сукупності достовірно не свідчать про смерть ОСОБА_2 , а лише дають підстави для обґрунтованого припущення смерті за обставин, що підтверджені цими доказами, які можуть свідчити про смерть останнього.

У зв`язку з викладеним, заява ОСОБА_1 про встановлення факту загибелі (смерті) задоволенню не підлягає.

Слід зауважити, що у постановах від 28.02.2024 у справі № 506/358/22, від 13.03.2024 у справі № 204/7924/23 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою, а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи.

Так, суд звертає увагу сторону заявника, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (ч. 2 ст. 46 ЦК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 211, 315-319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У заяві ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб : відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління, Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту смерті - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення 20.12.2024.

Суддя Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.