Справа № 366/1314/24
Провадження № 2/366/488/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року смт Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі судді Корчкова А.А., за участю секретаря судового засідання Іванової Л.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ :

Короткий зміст позовних вимог:

Позивач звернувся з позовом до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно у якому просить суд визнати право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_2 , після смерті якої залишилась спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Звернувшись до державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на зазначений житловий будинок, отримав відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього. За даними нотаріальної контори спадщину після смерті матері прийняв позивач. Інших спадкоємців немає.

Позивач зазначає, що згідно з довідкою Іванківської селищної ради № 85 від 29.02.2024, зазначений житловий будинок зареєстрований за ОСОБА_2 (погосподарська книга № 9 (2021-2025), особовий рахунок № НОМЕР_1 ).

Вважаючи, що має право на спадкове домоволодіння, позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно його матері, ОСОБА_2 .

Процесуальні дії:

30.04.2024 позовна заява надійшла до суду.

01.05.2024 ухвалою суду у справі відкрито провадження, постановлено справу слухати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 19.06.2024.

Позиції сторін:

Позивач у судове засідання не з`явилась. Про час, дату та місце слухання справи повідомлений вчасно, належним чином. 14.05.2024 звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлені вчасно, належним чином. 22.05.2024 до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, щодо задоволення позовних вимог не заперечують, що суд розцінює як відзив з визнанням позову.

Керуючись ч. 3 ст. 211, ст. 223 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Встановлені судом обставини справи та відповідні їм правовідносини:

Суд, дослідивши наявні матеріали, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13, 78, 81, 82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Оцінка зібраних по справі доказів здійснюється за правилами, передбаченими ст. 89 ЦПК України з врахуванням положень ст. ст.76-88 ЦПК України.

Судом встановлено наступне:

18.11.1995 в селі Підгайне Іванківського району Київської області померла ОСОБА_2 , про що виконавчим комітетом Кухарської сільської ради Іванківського району Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 39 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ) /а.с.2/.

На день смерті, ОСОБА_2 належав житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконкому Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області № 85 від 29.02.2024, складеною на підставі запису з погосподарської книги 9 за 2021-2025 роки, об`єкт погосподарського обліку 0595-1 /а.с.6/.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу, який виготовлено станом на 06.10.2023, інвентаризаційна справа № 1648, встановлено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , споруджено у 1957 році, господарські будівлі та споруди у 1964 /а.с.11-14/.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв ОСОБА_1 , про що зазначено в постанові державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори за вих. № 213/02-31 від 07.03.2024 /а.с.10/.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 /а.с.3/.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1261 ЦК України, визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ст. 1267 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

За даними Іванківської державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину прийняв ОСОБА_1 . Інших спадкоємців не має. Спадкова справа № 63/2024 /а.с.4/.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину.

В частині 1 статті 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

07.03.2024 позивач, як спадкоємець ОСОБА_2 , звернувся до Іванківської державної нотаріальної контори з метою отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , проте отримав відмову, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього, що підтверджено постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 213/02-31 від 07.03.2024 /а.с.4/.

Оскільки позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, який належав його матері у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього, він змушений звертатись за захистом своїх прав до суду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 380 ЦК України житловий будинок є об`єктом права власності.

Відповідно до положень чинного на той час (на момент спорудження житлового будинку) ЦК УРСР 1963 року, Вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року № 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, в т.ч. і виписки із погосподарських книг.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна у сільській місцевості не проводилася.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Таким чином, приналежність ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується матеріалами справи, зокрема зазначеною вище довідкою виконкому Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області № 85 від 29.02.2024, складеною на підставі запису з погосподарської книги № 9 за 2021-2025 роки, об`єкт погосподарського обліку 0595-1 /а.с.6/.

На підставі викладеного, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому, після його смерті, спадкоємці за відсутності правовстановлюючих документів не мають можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Відповідач позов визнав, що підтверджується клопотанням від 22.05.2024.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а також враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно, а саме на зазначений вище житловий будинок, господарські будівлі та споруди підлягають задоволенню.

Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Судом встановлено, що відповідно до Закону України «Про судовий збір», позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211, 20 грн., що підтверджується квитанцією про оплату /а.с.29/ та який, позивач просить залишити за ним.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 200, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за законом після смерті його матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (будинок розміром житлової площі 36,0 кв.м., загальною площею 52,0 кв.м. в плані позначений під літерою «А» та надвірні будівлі: літня кухня «Б», колодязь І).

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Апеляційна скарга подаються учасниками справи безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26.06.2024.

Повне найменування сторін:

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 );

Відповідач:

Іванківська селищна рада Вишгородського району Київської області: , юридична адреса: вул. І. Проскури, 7, смт Іванків Вишгородського району Київської області, 07201.

Суддя Анатолій КОРЧКОВ