Справа № 214/7493/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Сотнікової А.І.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату судового наказу про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою 01 травня 2024 року шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», в якій просить видати дублікат судового наказу від 15 листопада 2021 року у справі №214/7493/21, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення зі ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% гарантованого прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 10 листопада 2021 року та до досягнення дитиною повноліття. Як вказує в обґрунтування пред`явлених вимог заявник, оригінал судового наказу нею було втрачено, на виконання судовий наказ вона не пред`являла.

За результатами автоматизованого розподілу на підставі протоколу матеріали заяви передано судді Євтушенку О.І. 01.05.2024.

Не погоджуючись з вимогами ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 подав заперечення шляхом направлення засобами поштового зв`язку 27.05.2024 (надішли до суду 31.05.2024). Свою позицію мотивував тим, що при зверненні до суду із вищевказаною заявою ОСОБА_1 не надала жодного належного та достатнього доказу втрати нею оригіналу виконавчого документа, як і не довела, що стягнення аліментів не проведене поза межами виконавчого провадження на підставі судового наказу, дублікат якого вона просить видати. Зауважив, що наразі аліменти відраховуються з його заробітної плати на підставі поданої ним заяви у добровільному порядку. На переконання ОСОБА_2 за відсутності доказів дійсності втрати заявником виконавчого документа, видача його дублікату судом може призвести до подвійного стягнення, а тому в задоволенні заяви ОСОБА_1 він просить відмовити.

17.06.2024 через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» від заявника ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення на заперечення заінтересованої особи ОСОБА_2 . Заявник зазначила, що саме ОСОБА_2 знищив виконавчий документ. Оскільки після розлучення вони ще деякий час проживали разом, вона не зверталась до суду з приводу отримання дублікату судового наказу про стягнення аліментів. Однак, з 2023 року вони проживають окремо. Починаючи з січня 2024 року ОСОБА_2 дійсно добровільно сплачує аліменти на утримання їх сина, подавши за місцем роботи заяву про утримання з нього аліментів. Проте, заборгованість по аліментам, наявну з моменту присудження стягнення аліментів (з 10.11.2021) та до січня 2024 року, він відмовляється погасити. Крім того, без можливості звернення судового наказу для примусового виконання, ОСОБА_2 може в будь-який момент припинити сплату аліментів, що суперечитиме інтересам їх дитини.

Присутня в судовому засіданні заявник ОСОБА_1 наполягала на задоволенні заяви та видачі дублікату судового наказу за обставин втрати його оригіналу, підтримавши доводи, наведені нею у заяві та додаткових поясненнях.

Заінтересована особа ОСОБА_2 про свою участь в судовому засіданні не заявив, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

За даних обставин, з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи суд вважає за можливе заяву про видачу дублікату судового наказу вирішити за відсутності заінтересованої особи ОСОБА_2 на підставі наявних доказів та позиції учасників у справі, оскільки його неявка не перешкоджає цьому.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вимоги заяви, заперечення заінтересованої особи, додаткові пояснення заявника, вислухавши її пояснення, доходить такого висновку.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України, яка кореспондує зі ст.18 ЦПК України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 26.06.2013 №5-рп/2013 у справі №1-7/2013 за конституційним зверненням акціонерної компанії «Харківобленерго» щодо офіційного тлумачення положень п.2 ч.2 ст.17, п.8 ч.1 ст.26, ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Згідно з п.1-1 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче про виконавче провадження", відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню судові накази.

За положеннями ч.1 ст.160 ЦПК України, ч.3 ст.161 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених ЦПК України, ухвала суду є виконавчими документами.

У п.п.17.4 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого документа є його втрата. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду. Даної правової позиції дотримується Верховний Суд в постановах від 10 вересня 2018 року у справі №5011-58/9614-2012, від 16 серпня 2018 року у справі № 6/275-08, від 15 серпня 2018 року у справі № 6/256, від 26 квітня 2018 року у справі № 922/6111/15 та від 21 січня 2019 року у справі №916/215/15-г.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа вирішальним є встановлення обставин втрати його оригіналу. При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили.

Судом встановлено, що 15.11.2021 за заявою ОСОБА_1 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області видано судовий наказ про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% гарантованого прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 10 листопада 2021 року та до досягнення дитиною повноліття; стягнуто зі ОСОБА_2 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір 227 грн. 00 коп.

Судовий наказ набрав законної сили 15.11.2021, строк пред`явлення його до виконання в частині стягнення аліментів до 25.11.2031. Заяв про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами від боржника до суду не надходило.

19 січня 2022 року ОСОБА_1 подала заяву про отримання оригіналу судового наказу, який цього ж дня отримала згідно з відповідною відміткою на поданій нею заяві.

Суд зауважує, що за загальним правилом судове рішення про стягнення аліментів не може вважатись виконаним, за винятком припинення права на аліменти або зміни порядку виплати (ст.ст.181, 190 СК України) протягом всього періоду, на який присуджені ці платежі, тобто до досягнення сином сторін повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд не бере до уваги доводи заінтересованої особи ОСОБА_2 про те, що заявником не надано належних та достатніх доказів втрати нею судового наказу, виходячи з такого.

За даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень з відкритим доступом на сайті: https://asvpweb.minjust.gov.ua/ за параметрами пошуку за прізвищем, ім`ям та по батькові боржника ОСОБА_2 . - відкриті виконавчі провадження, за якими стягувачем була б ОСОБА_1 , відсутні, що підтверджує факт відсутності на виконанні у будь-якому відділі держаної виконавчої служби чи у провадженні приватного виконавця вказаного судового наказу. До того ж у своїх запереченнях ОСОБА_2 вказував, що аліменти з його заробітку утримуються на підставі поданої ним заяви, а не судового наказу, що в черговий раз є свідченням не вжиття заявником заходів зі звернення судового наказу до виконання. Вказану заінтересованою особою обставину також визнала ОСОБА_1 , будучи присутньою в судовому засіданні.

На підставі наведеного, суд дійшов до переконання про те, що стягувачем ОСОБА_1 доведено факт втрати судового наказу, оскільки докази щодо його пред`явлення до виконання відсутні, а про втрату останнього зазначає стягувач, що боржником не спростовано. Водночас, твердження боржника щодо добровільного виконання рішення суду, шляхом сплати визначеного судом розміру аліментів на підставі поданої ним заяви за місцем роботи, не є підставою для відмови у задоволенні заяви про видачу дубліката судового наказу внаслідок його втрати, оскільки отримання дубліката виконавчого документа є правом стягувача, у передбачених законом випадках, та не пов`язується із добровільним виконанням чи не виконанням боржником судового рішення.Заперечуючи наявність підстав для видачі дубліката виконавчого документа, ОСОБА_2 не довів, що судовий наказ фактично стягувачем не втрачений та перебуває на виконанні.

Установивши, що судовий наказ на виконанні не перебуває, достовірні відомості про отримання виконавчого документа стягувачем у матеріалах справи наявні, однак виконавчий документ заявником втрачено з незалежних від неї причин, строк пред`явлення його до виконання не закінчився, суд дійшов висновку про доведеність втрати виконавчого документа та можливість видачі його дублікату. Висновки суду відповідають встановленим обставинам та позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 09.01.2023 у справі №472/48/20 за аналогічних обставин. Відтак, заяву ОСОБА_1 слід задовольнити.

Приходячи до вищевикладених висновків, суд вважає, що ухвалення такого рішення не тільки забезпечить правову визначеність у відносинах сторін, а й забезпечить реалізацію майнових прав дитини, вже захищених судом у спосіб видачі судового наказу за заявою його матері.

Керуючись ст.ст.260, 261, 351-353, 431, п.17.4 Перехідних положень ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату судового наказу про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити.

Видати дублікат судового наказу від 15 листопада 2021 року, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №214/7493/21 про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% гарантованого прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 10 листопада 2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

Копію ухвали направити учасникам справи для відома.

Дублікат судового наказу видати після набрання ухвалою суду законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту складання її повного тексту шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 24.06.2024.

Суддя О.І. Євтушенко