Справа №173/2646/24
Провадження №2/173/928/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бурхана С.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ МЕРЕЖІ"

представник позивача Васьковець Оксана Сергіївна

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Васьковець Оксана Сергіївна, яка діє від імені та в інтересах ТОВ "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ МЕРЕЖІ" (далі - позивач), звернулася з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та судові витрати. В обґрунтування позивач зазначає, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про поєднання, оплати рахунка постачальника універсальних послуг та/або факт споживання електричної енергії.

Згідно Закону України "Про ринок електричної енергії", Законом України "Про житлово-комунальні послуги", споживач електроенергії, яким є відповідач в точці продажу електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачем універсальних послуг з 01.01.2019 року, та приєдналася до діючого договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме фактом споживання електричної енергії, оскільки продовжує споживати електричну енергію, яка постачається на об`єкт, згідно умов нового договору та частковою оплатою спожитої електричної енергії.

Позивачем, з метою підтверджених спожитих обсягів електричної енергії відповідачем було направлено лист оператору системи розділу АТ "ДТЕК Дніпропетровські електромережі" з проханням підтвердити спожиті обсяги електричної енергії за період з 01.12.2020 року по 31.04.2024 року.

Так, по об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 , де відкрито особовий рахунок на ім`я відповідача, спожито 14727 кВт*г, на загальну суму 27 932,16 грн.

В добровільному порядку відповідач не бажає виконати свої зобов`язання та виплатити заборгованість у загальному розмірі 28 077, 03 грн. з яких:

- 27911,76 грн. сума заборгованості за спожиту електроенергію;

- 43, 53 грн. - 3% річних;

- 121,74 грн. сума інфляційного збільшення, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11.09.2024 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Відповідачу було встановлено строк для подання до суду відзиву, оформленого відповідно до вимог статті 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), на позовну заяву та всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий. Про дату час і місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином. Задля недопущення порушення права відповідача на захист, через неотримання поштового відправлення, повідомлялася про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 ЦПК України.

Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина 4 статті 268 ЦПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про поєднання, оплати рахунка постачальника універсальних послуг та/або факт споживання електричної енергії, про що прямо передбачено абз. 5 п. 13 розділу XVII Закону України "Про ринок електричної енергії".

Згідно Закону України "Про ринок електричної енергії", Законом України "Про житлово-комунальні послуги", одним із фактів приєднання до договору є споживання та оплата електричної енергії.

Станом на 01.12.2020 року по особовому рахунку відповідача існувала дебіторська заборгованість в розмірі 508 грн., яку відповідач сплатила 21.01.2021 року. Всього за період розрахунку відповідачем сплачено 528 грн. 48 коп.

Згідно з розрахунком боргу за період з 01.12.2020 по 31.03.2024, станом на 12.08.2024 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 27 911, 76 грн.

Згідно інформації про Державний реєстр прав на нерухоме майно, відповідач є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою req2#46 від 02.05.2024 року.

По об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 , де відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , спожито 14727 кВт*г, що підтверджується довідкою про обсяги споживання електричної енергії.

В ч.1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що постачальник універсальної послуги це визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який виконує зобов`язання щодо надання універсальної послуги; універсальна послуга це постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України; споживач це фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надати другій стороні (споживачеві) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Обов`язок сплачувати за спожиту електроенергію у споживача виникає не лише з умов договору про постачання електроенергії, але і з вимог чинного законодавства, яке регулює даний вид правовідносин.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

У статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать, в тому числі комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні), 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання та розподілу електричної енергії є енергопостачальник або інший суб`єкт, визначений законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

В частині першій статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

В пункті 7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312, встановлено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Встановлено, що відповідач приєдналася до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом споживання електричної енергії та частковою оплатою заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується долученими до позовної заяви доказами.

Враховуючи зазначені обставини та надані суду докази, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, а також те, що відповідачем було порушено умови Договору, заборгованість за використану електричну енергію відповідачем до цього часу сплачена не була, суд доходить висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, у повному обсязі доведеними з його боку, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за спожиту електроенергію, яка виникла за період з 01.12.2020 року по 31.03.2024 року у загальному розмірі 28 077, 03 грн. з яких:

- 27911,76 грн. сума заборгованості за спожиту електроенергію;

- 43, 53 грн. - 3% річних;

- 121,74 грн. сума інфляційного збільшення.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги судом було задоволено, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачені останнім та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422, 40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 509, 526, 610, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію задовольнити.

2. Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» (49001, Дніпропетровська область. м. Дніпро, вул. Січових стрільців, буд. 4Д, ) заборгованість за спожиту електроенергію, яка виникла за період з 01.12.2020 року по 31.03.2024 року у загальному розмірі 28 077 (двадцять вісім тисяч сімдесят сім) грн. 03 коп. з яких:

- 27 911,76 грн. сума заборгованості за спожиту електроенергію;

- 43, 53 грн. - 3% річних;

- 121,74 грн. сума інфляційного збільшення.

3. Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» (49001, Дніпропетровська область. м. Дніпро, вул. Січових стрільців, буд. 4Д, код ЄДРПОУ 42082379) судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

4. Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Бурхан