ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про захист честі, гідності,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про спростування недостовірної інформації на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України. Від третьої особи ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Встановлено, що у вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду з позовом, в якому просить визнати недостовірною поширену відповідачем інформацію про його особу, а саме твердження про те, що він зареєстрований у АДРЕСА_1 ; що я здійснюю господарську діяльність; що спричинив майнову шкоду територіальній громаді м. Дніпра; що я порушив Закон України «Про землі енергетики та правовий режим зон енергетичних об?єктів» на землях житлової та громадської забудови; що я є порушником Земельного кодексу України; що я самовільно зайняв земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , за якою зареєстровано належний мені на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, та належна мені на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,1 га, про що є відомості у відкритому доступі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яку спростувати шляхом відкликання документа - повідомлення про підозру від 24.09.2024 року за підписом дізнавача відділення поліції №2 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Шпак Ольгою В?ячеславівною у межах кримінального провадження №0000523 від 13.05.2023 року.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції зазначив, що даний позов стосується обставин, які виникли в кримінальному процесі, а тому заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (стаття 13 Конвенції).

У відповідності до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду є, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, ЦПК України, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частини перша та третя статті 3 ЦПК України).

Частиною першою статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових, відносин та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За загальним правилом критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з метою захисту честі, гідності та спростування недостовірної інформації, яка була викладена у повідомленні про підозру від 24.09.2024. Позивач стверджує, що він не є учасником кримінального провадження, що є перешкодою для захисту його прав та законних інтересів у порядку КПК України

Разом з тим, місцевим судом при вирішенні питання про відмову у відкритті провадження у зв`язку з тим, що заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, не перевірено наявність/відсутність кримінального провадження стосовно позивача, не перевірено чи є позивач учасником відповідного кримінального провадження тощо.

Також, за положеннями ч. 5 ст. 186 ЦПК України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Вказане кореспондується з положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конституції України щодо гарантованого права на справедливий і публічний розгляд справи судом. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Це означає, що право особи на звернення до суду не може бути обмеженим.

Однак, відмовляючи у відкритті провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не виклав роз`яснення позивачу ОСОБА_1 до юрисдикції якого суду віднесено розгляд даної справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що після відкриття провадження у справі і належним чином перевірки усіх обставин справи, суд за положеннями ч.1 ст. 255 ЦПК України наділений повноваження вирішити питання про закриття провадження.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження у даній справі, а тому, виходячи з положень ст.ст. 374, 379 ЦПК України, наявні підстави для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова