Житомирський апеляційний суд
Справа №285/7236/23 Головуючий у 1-й інст. Літвин О. О.
Категорія 8 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Борисюка Р.М.

з участю секретаря судового засідання Нестерчук М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 285/7236/23 за позовом керівника Звягельської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Житомирський області до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельну ділянку, шляхом її конфіскації

за апеляційною скаргою заступника керівника Житомирської обласної прокуратури на заочне рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 квітня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Літвин О. О. у м. Звягелі,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2023 року керівник Звягельської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області звернувся до суду із названим позовом, в якому просив: припинити право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0019, площею 0,2677 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Чижівської територіальної громади Звягельського району, Житомирської області шляхом її конфіскації у власність держави в особі Головного управління Дежгеокадастру у Житомирській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач, будучи громадянкою республіки білорусь, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом 11.07.2018 набула право власності на вищезазначену земельну ділянку. Цього ж дня вона зареєструвала цю земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Позивач, керуючись ст.145 Земельного кодексу України просив задовольнити позовні вимоги, оскільки відповідач є іноземкою та не відчужила протягом року земельну ділянку, яку вона успадкувала та яка відносяться до земель сільськогосподарського призначення.

Заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 квітня 2024 року позов задоволено.

Припинено право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0019, площею 0,2677 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Чижівської територіальної громади Звягельського району, Житомирської області, шляхом її конфіскації та продажу на земельних торгах з поверненням власнику виручених коштів, із вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Звягельської окружної прокуратури Житомирської області відшкодування судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2684 грн.

Не погодившись з рішенням суду, заступник керівника Житомирської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирської області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції змінити, доповнивши абзац другий резолютивної частини рішення після слів «шляхом її конфіскації» словосполученням «у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області» та виключити у цих абзацах словосполучення «та продажу на земельних торгах з поверненням власнику виручених коштів, із вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем». У третьому абзаці словосполучення «Звягельської окружної прокуратури» замінити на «Житомирської обласної прокуратури». В решті рішення суду залишити без змін та вирішити питання судових витрат.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд не зазначив на чию користь ухвалене рішення про припинення права власності на земельні ділянки. Звернення прокурора з позовом до суду у даному випадку спрямоване на відновлення законності при вирішенні суспільно значимого питання, а саме: припинення володіння громадянкою республіки білорусь земельною ділянкою сільськогосподарського призначення на території України без належних на те правових підстав. До того ж, суд здійснив вихід за межі позовних вимог, зазначивши, що земельні ділянки підлягають продажу на земельних торгах з поверненням власнику виручених коштів, із вирахуванням витрат, пов`язаних з їх продажем. Наголошує, що без визначення конкретної особи, на чию користь необхідно конфіскувати земельні ділянки, виконання рішення суду буде неможливим. Стверджує, що конфіскація у власність держави спірної земельної ділянки, яка незаконно використовується іноземним громадянином є ефективним, належним та законним порядком захисту порушених прав держави в особі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області, як уповноваженого органу на здійснення функцій держави. Зазначений спосіб чітко визначений ч. 4 ст. 145 ЗК України. Зазначає, що іншого порядку припинення права власності на земельну ділянку особи, якщо земельна ділянка не може належати їй на праві власності, окрім пред`явлення органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель позову про конфіскацію цієї земельної ділянки законодавцем не встановлено.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0019, площею 0,2677 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Чижівської територіальної громади Звягельського району, Житомирської області згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.07.2018 (а.с.13-14).

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власників на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.09.2023 вбачається, що датою державної реєстрації за ОСОБА_1 права власності на зазначену вище земельну ділянку є 11.07.2018 (а.с.13).

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є громадянкою республіки білорусь.

Звертаючись із позовом, прокурор вказав, що ОСОБА_1 всупереч чинному законодавству, не відчужила земельну ділянку протягом року з часу набуття права власності.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вказав, що законодавство України чітко визначає правові наслідки бездіяльності іноземця щодо відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення протягом одного року з дня набуття права власності. Оскільки відповідачем протягом року з часу набуття права власності на спірну землю вона не відчужена, право власності на таке майно слід припинити примусово шляхом конфіскації та подальшого продажу на земельних торгах.

Переглядаючи справу в оскаржуваній частині, колегія суддів виходить із такого.

Як передбачено частиною 5 статті 22 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам.

Суб`єктами права приватної власності на землю відповідно до статті 80 ЗК України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте, з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм ЗК України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.

Іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини (частина 3 статті 81 ЗК України).

За приписами частини 4 статті 81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

Підставами припинення права власності на земельну ділянку є: конфіскація за рішенням суду; не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом ( п.п. «д», «е» ч. 1 ст. 140 ЗК України).

Примусове припинення прав на земельну ділянку у відповідності до п.п. «в» ч. 1 ст. 143 ЗК України здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки.

Якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду

Відповідно до частини 4 статті 145 ЗК України конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки відповідачем ОСОБА_1 протягом року з часу реєстрації права власності спірна земельна ділянка не відчужена, право власності на неї слід припинити примусово, шляхом їх конфіскації.

Але враховуючи, що позов не містив вимоги про ухвалення рішення про продаж конфіскованих земельних ділянок на торгах, то у цій частині рішення суду першої інстанції підлягає зміні із виключенням у резолютивній його частині словосполучення «та продажу на земельних торгах з поверненням власнику виручених коштів, із вирахуванням витрат, пов`язаних із їх продажем», а також необхідно його доповнити після слів «шляхом її конфіскації» словосполучення: « на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області», що також не було враховано місцевим судом.

В решті рішення суду є законним і обґрунтованим і підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

В апеляційній скарзі прокурор також просить у третьому абзаці рішення суду першої інстанції словосполучення «Звягельської окружної прокуратури» замінити на «Житомирської обласної прокуратури».

Матеріалами справи підтверджено, що у зазначеній справі згідно платіжної інструкції №2428 від 24.10.2023 судовий збір в сумі 2684,00 грн сплачено Житомирською обласною прокуратурою.

Натомість рішенням суду першої інстанції стягнуто 2684,00 грн судового збору на користь Звягельської окружної прокуратури Житомирської області.

Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відтак, судом першої інстанції помилково було стягнено судовий збір на користь Звягельської окружної прокуратури Житомирської області, тому в цій частині судове рішенні підлягає скасуванню з ухваленням нового про стягнення з ОСОБА_1 на користь Житомирської обласної прокуратури 2684,00 грн судового збору за звернення до суду першої інстанції із позовом.

Оскільки апеляційна скарга задоволена частково, то з ОСОБА_1 на користь Житомирської обласної прокуратури підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4026 грн.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 390-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури задовольнити частково.

Заочне рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 квітня 2024 року змінити, доповнивши абзац другий резолютивної частини рішення після слів «шляхом її конфіскації» словосполученням «на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області» та виключити у цьому абзаці словосполучення «та продажу на земельних торгах з поверненням власнику виручених коштів, із вирахуванням витрат, пов`язаних із їх продажем».

Заочне рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 квітня 2024 року в частині стягнення судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житомирської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 2684,00 грн за звернення до суду з позовом.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житомирської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 4026,00 грн за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та з цього дня може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Судді