Справа № 638/2169/24
Провадження № 2/638/3066/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретаря Поддубкіної А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини,-

ВСТАНОВИВ:

02.02.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування якого вказує, що 21.07.2021 між ним та відповідачкою укладено шлюб. У шлюбі народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .Ніяких сумнівів щодо батьківства позивача не було. При реєстрації народження дитини позивач вказала його батьком, про що було внесено відповідні записи до актового запису про народження. Згодом спільне життя не склалось, шлюб був розірваний рішенням суду від 13.01.2023. Дитина залишилась проживати з матір`ю. За час перебування у шлюбі, під час сварок, відповідачка неодноразово говорила про те, що дитина народилась не від нього, тобто він не є біологічним батьком дитини. Вказані обставини змусили його звернутись з вказаним позов. У зв`язку з чим позивач просить виключити відомості про батьківство ОСОБА_1 з актового запису №2718 від 24.09.2021 про народження ОСОБА_4 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 02.02.2024 вказун справу передано в провадження судді Семіряд І.В.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом направлено запит до Реєстру територіальної громади міста Харкова щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача. 06.02.2024 отримано відповідь.

06.02.2024 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова відкрито загальне провадження у справі, призначено підготовче засідання.

23.02.2024 третьою особою Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові подано письмові пояснення, у яких зазначено, що оскільки до актового запису про народження №2718 відносно ОСОБА_4 , внесені відомості про батька дитини у відповідності статті 133 СК України, право на оспорювання батьківства має особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122,124,126 СК України, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У зв`язку з чим третя особа заперечень щодо позову не має.

26.02.2024 від представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 надійшла заява, у якій зазначено, що 21.07.2021 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений шлюб, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дитина ОСОБА_3 . Очевидно, що дитина була зачата до подання заяви про реєстрацію шлюбу, від чоловіка з минулих відносин. На момент народження дитини відповідачка з позивачем мали родину, відповідачка вирішила записати дитину саме на позивача, розраховуючи на те, що він стане фактичним батьком дитини, оскільки вони планували спільну родину та теж проживали разом. У подальшому, під час сварок, відповідачкою дійсно було повідомлено позивача про те, що дитина, яка записана на нього, біологічно не є його дитиною, однак її слова не були сприйняті позивачем серйозно. Викладені у позові обставини відповідають дійсності, відображають фактичний стан речей. У зв`язку з чим відповідачкою повністю визнано позовні вимоги.

Від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, просили позов задовольнити.

Від представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та представника відповідача.

Третя особа звернулась з заявою про розгляд справи у їх відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Судом встановлено, що 21.07.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13.01.2023 №953/6293/22.

З наданої позивачем копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 вбачається, що остання народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Харкові. Батьками ОСОБА_7 записані: батько: ОСОБА_1 (позивач), мати- ОСОБА_2 (відповідач). Свідоцтво видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Ст. 133 СК України передбачено, що ч. 1 ст. 133 СК України - якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду з зазначеним позовом зазначає, що він не є біологічним батьком дитини.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою-третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Згідно зі статтею 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження (частини перша та друга статті 136 СК України).

Отже, до предмету доказування у подібних справах входить доведення відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово зауважував, що наразі ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (див. наприклад рішення ЄСПЛ у справі «Kalacheva v. russian federation» № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Крім того ЄСПЛ у справі «Міфсуд проти Мальти» (Mifsud v. Malta, заява № 62257/15, рішення набуло статусу остаточного 29 квітня 2019 року) звертав увагу, що хоча найважливіше завдання статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) це захист особи від довільних дій державних органів, можуть також існувати позитивні зобов`язання, пов`язані з ефективною «повагою» до приватного чи сімейного життя. Ці позитивні зобов`язання можуть передбачати вжиття заходів, спрямованих на забезпечення поваги до приватного життя, навіть у сфері міжособистісних стосунків людей (див. справу «Мікулич проти Хорватії» (Mikulic v. Croatia, № 53176/99) та справу ОСОБА_8 та інші проти Австрії» (S.H. and Others v. Austria), № 57813/00).

Аналіз вищенаведених норм міжнародного та національного права дає підстави для висновку, що суд не може допускати свавільного втручання у право дитини на повагу до приватного життя шляхом безпідставних (довільних) змін відомостей про її батьків.

Як встановлено у судовому засіданні дитина ОСОБА_9 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , коли сторони вже перебували у шлюбі, а отже, запис про батька органом реєстрації актів цивільного стану виконано у відповідності до ст. 133 СК України, якою передбачено - якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Отже, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4 народилась під час шлюбу сторін.

Під час розгляду справи позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 клопотань про проведення молекулярно-генетичної експертизи для підтвердження або спростування кровного споріднення позивача із дитиною не заявляли. У підготовче засідання та у судове засідання сторона позивача не з`явились, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, а отже усвідомлювали, та погодились нести ризики неможливості вчасно відреагувати на обставини, які будуть з`ясовані в ході проведення підготовчого та судового засідань, надати відповідні пояснення та додаткові докази або ж заявити клопотання про призначення експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи.

Хоча відповідачем і подано заяву про визнання позову, проте суд вважає, що визнання позову відповідачем буде суперечити інтересам дитини, адже регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України).

Отже, будь-яких доказів, які б підтверджували відсутність кровного споріднення між позивачем та дитиною суду не надано, а звертаючись з заявою про визнання позову відповідачка не повідомила суду, хто ж у такому випадку є батьком дитини та яким чином буде остаточно вирішене це питання у долі дитини.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду №285/874/20 від 10.01.2024.

Положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Встановлена національним сімейним законодавством (частиною другою статті 136 СК України) конструкція, за якою вимога батька дитини про виключення його даних з актового запису про народження задовольняється лише у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження, спрямована саме на захист інтересів дитини, щоб забезпечити стабільність умов життя дитини, уберегти її від душевних потрясінь.

Приймаючи до уваги викладене, оскільки відсутність кровного споріднення між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не доведена, а крім того відсутні підстави вважати, що визнання відповідачем позову відповідає вимогам закону та найкращим інтересам малолітньої ОСОБА_10 , суд приходить до висновку про відмову у задоволені позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 106,109, 141, 200, 259 263-265, 268, 352, ЦПК України, ст. 136 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини - відмовити.

До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківського апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована АДРЕСА_2 .

Суддя: І.В.Семіряд