Справа № 583/6409/23
Провадження № 2/588/126/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2024 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Огієнка О.О., за участю: секретаря судових засідань Лободи Т.С., представника відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Мартиненко В.В. у грудні 2023 року звернувся до суду в інтересах ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» із вказаним позовом, який мотивував тим, що 16.01.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_2 був укладений договір позики № 8914424, відповідно до якого останньому було надано кредит у розмірі 6000,00 грн, з умовою сплат відсотків за базовою процентною ставкою 1,6% на день. Також сторони погодили розмір процентів на прострочену заборгованість за ставкою 2,7% на день.

Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

10.07.2020 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу за № 10072020, відповідно до якого право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання ними реєстру прав вимоги.

14.07.2020 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» було підписано реєстр прав вимоги № 105, відповідно до якого право вимоги за договором позики № 8914424 від 16.01.2020 перейшло до ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» у розмірі 11784,00 грн, станом на дату відступлення прав вимоги, з яких: 6000,00 грн заборгованість за основним боргом; 2784,00 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими базовими процентами; 3000,00 грн заборгованість за проценти на прострочену позику.

Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» за договором позики № 8914424 від 16.01.2020 у розмірі 11784,00 грн.

На підставі ст. 625 ЦК України, позивачем були нараховані відповідачу 3% річних та інфляційні втрати за весь час прострочення до 23.02.2022, що складають: заборгованість за 3% річних 571,44 грн; заборгованість за інфляційними втратами 1732,38 грн.

Станом на 03.11.2023 загальна сума заборгованості ОСОБА_2 включаючи тіло кредиту, проценти, 3% річних та інфляційних втрат становить 14087,82 грн.

У зв`язку з наведеним, представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» заборгованість у розмірі 14087,82 грн, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481,00 грн, а також кошти на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Ухвалою судді Щербаченко М.В. від 05.02.2024 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судовий розгляд.

04.03.2024 представником відповідача адвокатом Сумцовим Є.С. було подано відзив на позов, у якому останній просив відмовити позивачу у задоволенні позову повністю та стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним судові витрати. Зокрема представник відповідача вказав, що позивачем не доведено суду та не підтверджено належними доказами правомірність нарахування на прострочену позику заборгованості за нарахованими та несплаченими базовими процентами у сумі 2784,00 грн та заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами на прострочену заборгованість у сумі 3000,00 грн. В договорі та паспорті позики зазначений розмір процентів на прострочену позику 2,7% на день, однак не зазначено період за який мають нараховуватися такі відсотки. Матеріали справи не мітять підтвердження, що відповідачка ознайомилася саме з тими Правилами надання грошових коштів у позику, на які посилається позивач у позові. Через відсутність у матеріалах справи належних доказів переходу до ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» права вимоги до боржника ОСОБА_2 за кредитним договором, не можна вважати що ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» є належним позивачем у справі. Крім того, представник позивача вказав, що є підстави для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, оскільки заявлений позивачем розмір не відповідає складності справи, яка відноситься до малозначних справ, незначної складності, часу витраченим адвокатом на виконання робіт, обсягом наданих адвокатом послуг.

Ухвалою судді Огієнка О.О. від 05.04.2024 прийнято справу до свого провадження та розгляд справи розпочато спочатку за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, але подав заяву у якій вказав, що просить суд провести розгляд справи без його участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив пославшись на обставини викладені у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 16.01.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_2 був укладений договір позики № 8914424, відповідно до якого останньому було надано кредит у розмірі 6000,00 грн строком на 29 днів (до 14.02.2020) з умовою сплати процентів за користування кредитом за базовою процентною ставкою у розмірі 1,60% на день, а також у розмірі 2,70% на день, які нараховуються на прострочену позику (а.с. 7, 8).

На виконання умов даного договору 16.01.2020 на картковий рахунок ОСОБА_2 були перераховані кошти у розмірі 6000,00 грн (а.с. 19, 20).

Зазначений договір позики був укладений між відповідачем та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» у формі електронного документа з відповідним електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст. 12 цього Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Отже, зі змісту кредитного договору вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для такого виду договору, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник ОСОБА_2 погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Наданий позивачем до кредитного договору паспорт позики суд не приймає як складову частину вказаного договору, зважаючи на те, що ознайомлення з паспортом кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Такі висновки суду щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 року у справі № 393/126/20.

Також суд не приймає до уваги Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», які були додані позивачем до позовної заяви на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, оскільки дані Правила не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 16.01.2020.

10.07.2020 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу за № 10072020, відповідно до якого право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання ними реєстру прав вимоги (а.с. 26-33).

14.07.2020 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» було підписано реєстр прав вимоги № 105, відповідно до якого право вимоги за договором позики № 8914424 від 16.01.2020 перейшло до ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» у розмірі 11784,00 грн, станом на дату відступлення прав вимоги, з яких: 6000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 2784,00 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими базовими процентами; 3000,00 грн заборгованість за проценти на прострочену позику (а.с. 34, 90-92, 99-101).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, враховуючи досліджені судом докази, а також встановлені обставини та положення зазначених вище норм права, суд вважає доведеним, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов договору позики № 8914424, що був укладений 16.01.2020 між ОСОБА_2 та первісним кредитором ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ».

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно розрахунку позивача, відповідач не виконав свої зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 14.07.2020 (дату відступлення прав вимоги) становить суму в розмірі 11784,00 грн, з яких: 6000,00 грн заборгованість за основним боргом; 2784,00 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими базовими процентами; 3000,00 грн заборгованість за проценти на прострочену позику (а.с. 24).

Суд погоджується із вказаним розрахунком, оскільки він проведений відповідно до умов договору позики № 8914424 від 16.01.2020.

Посилання представника відповідача на те, що умовами договору не визначено строк нарахування процентів на прострочену позику в розмірі 2,7% на день, суд відхиляє, оскільки у п. 6 договору позики № 8914424 від 16.01.2020 зазначено про те, що договір укладено на взаємовигідних умовах та діє до повного виконання зобов`язань за договором.

Відповідач укладаючи даний договір погодився на ті умови, що в разі прострочення виконання зобов`язань з повернення кредиту, буде сплачувати проценти у збільшеному розмірі до повного виконання зобов`язань за договором.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до вказаної норми, позивачем, як новим кредитором, були нараховані відповідачу 3% річних та інфляційні втрати за весь час прострочення з 14.07.2020 до 23.02.2022, що складають: заборгованість за 3% річних 571,44 грн; заборгованість за інфляційними втратами 1732,38 грн (а.с. 25).

Суд погоджується із вказаним розрахунком, оскільки він проведений відповідно до чинного законодавства.

Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання за договором позики, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунок позивача, ні на рахунок попереднього кредитора, суд вважає, що вимоги позивача, як нового кредитора, про стягнення заборгованості підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Ураховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вся сума сплаченого судового збору.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн, суд враховує таке.

Відповідно до положень статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник позивача у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав: договір про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021 та додаткову угоду № 7 до цього договору від 22.08.2023; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю адвокатом Мартиненком В.В.; наказ Адвокатського об`єднання «ПРАВОВИЙ ДІАЛОГ» від 13.08.2021 за № ПД000000002 про прийняття на роботу ОСОБА_3 ; акт № 19 прийому-передачі реєстру боржників за договором про надання правової допомоги від 22.08.2023; акт № 1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 12.09.2023 щодо боржників за кредитними договорами, у тому числі щодо ОСОБА_2 у якому зазначено перелік робіт (проведено консультацію з клієнтом, здійснено вивчення документів та підготовлено проект позовної заяви для направлення до суду), а також вказано розмір винагороди 10000,00 грн; платіжну інструкцію від 14.09.2023 за № 266 про перерахування ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» на користь Адвокатського об`єднання «ПРАВОВИЙ ДІАЛОГ» коштів у розмірі 100000,00 грн, як оплату правової допомоги за договором № 28092021-1 від 28.09.2021 згідно акту прийому-передачі № 1 від 12.09.2023 (а.с. 35-46, 51).

Вказані докази підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 10000,00 грн.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Дослідивши надані представником позивача докази понесених витрат на професійну правничу допомогу суд вважає, що заявлений представником позивача розмір витрат на правничу допомогу є завищеним зважаючи на таке.

Згідно акту № 1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 12.09.2023 Адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ ДІАЛОГ» на виконання умов договору про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021 було проведено десять однотипних дій спрямованих на стягнення заборгованості за кредитними договорами, у тому числі з ОСОБА_2 , а саме: проведено консультацію з клієнтом; здійснено вивчення документів; підготовлено проект позовної заяви для направлення до суду (а.с. 44).

Суд вважає, що вартість послуг адвоката за надані послуги є завищеною, оскільки такі послуги є однотипними, а позовна заява складається з п`яти аркушів, тому її складання, враховуючи неодноразове представництво Адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ ДІАЛОГ» інтересів позивача та професійну підготовку адвоката, який є фахівцем у галузі права, не становить складності.

Зважаючи на обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських послуг, а також розумності їхнього розміру, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» до суми 3000,00 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат.

Керуючись вимогами статей 12, 13, 81, 141, 142, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» заборгованість за договором позики № 8914424 від 16.01.2020 у розмірі 14087 (чотирнадцять тисяч вісімдесят сім) грн 82 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» кошти на відшкодування судових витрат по оплаті судового збору в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп., а також на відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ», юридична адреса: вул. Набережно-Лугова, 8, м. Київ, 04071,;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне рішення суду складено 26.06.2024.

Суддя О. О. Огієнко