Справа № 274/19/24
Провадження № 2/0274/12/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"10" квітня 2024 р. м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ в складі: головуючого - судді Хуторної І.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

21.12.2023 ТОВ "ФК" Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість кредитним договором P20.19740.003886699 від 25.04.2018 у розмірі 46 309, 89 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція звернення боргів» обґрунтовані тим, що 25.04.2018 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір P20.19740.003886699.

07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 07072023, за умовами якого АТ «Ідея Банк» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі за кредитним договором P20.19740.003886699.

Відповідно до реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 46 309, 89 грн, з яких: 13831,31 грн - сума заборгованості за основним боргом, 5549,56 грн - заборгованість за відсотками та 26929,02 грн заборгованість за комісіями.

Вказану заборгованість за кредитним договором позивач просить стягнути з відповідача.

Відзив на позовну заяву не надходив.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 15.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

Відповідачеві позовна заява із додатками та ухвала про відкриття провадження була направлена за його зареєстрованим місцем проживання. Будь-яких заяв від відповідача не надходило.

Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження

Суд встановив, що 25.04.2018 АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір P20.19740.003886699, за умовами якого АТ «Ідея Банк» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 36 509 грн, зі сплатою 5,5 річних (процентна ставка змінювана) на строк 60 місяців із остаточним поверненням кредиту 25.04.2023, сплатою процентів та комісії у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів.

За обслуговування кредиту позичальник сплачує комісію, розмір якої визначений графіком платежів. Відповідно до графіку, вказаного у кредитному договорі розмір комісії за увесь період кредитування склав 57669, 3 грн, проценти 18631,35 грн.

25.04.2018 ОСОБА_1 підписав заяву P20.19740.003886699 про акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку АТ «Ідея Банк» та договір добровільного страхування життя № P20.19740.003886699.

25.04.2018 ОСОБА_1 також підписав паспорт споживчого кредиту та додаток до паспорта споживчого кредиту Графік щомісячних платежів за кредитним договором, у якому зазначений розмір кредитного ліміту 36500 грн, загальні витрати за кредитом 77443,10 грн.

З ордер- розпорядження № 1 від 25.04.2018 про видачу кредиту вбачається, що на рахунок відкритий на ім`я ОСОБА_1 за кредитним договором P20.19740.003886699 перераховано кошти у сумі 36500 грн.

07.07.2023 між ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі фактор) та між АТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 07072023, за умовами якого клієнт передає (відступає) фактору за плату, а фактор приймає належні клієнту права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами у відповідності до Реєстру боржників, в тому числі і за вимогами до ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з реєстру боржників №2 до договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023.

З витягу з реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 вбачається, що ОСОБА_1 вказаний у списку боржників за кредитним договором № P20.19740.003886699 від 25.04.2018, за яким загальна сума заборгованості становить 46 309, 89 грн, з яких: заборгованість за основною сумою 13831,31 грн, заборгованість за відсотками 5549,56 грн, заборгованість за комісією 26929,02 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № Z75.19740.004473851 від 25.04.2018 ТОВ «ФК «ЄАПБ» нарахувало ОСОБА_1 заборгованість станом на 31.11.2023 у розмірі 46 309, 89 грн, з яких: заборгованість за основною сумою 13831,31 грн, заборгованість за відсотками 5549,56 грн, заборгованість за комісією 26929,02 грн.

Норми права, які застосовані судом, аналіз доводів сторін, висновки суду

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ст. 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 512 ЦК України передбачено можливість зміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України).

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Верховний Суд у постановах від 07 липня 2021 року у справі № 420/370/19, від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17 виснував, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

На підставі досліджених доказів суд встановив, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі Договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 є новим кредитором замість АТ «Ідея Банк» у зобов`язанні з відповідачем ОСОБА_1 , відповідно до умов Кредитного договору P20.19740.003886699 від 25.04.2018.

Позивачем доведеним як факт укладення кредитного договору P20.19740.003886699 від 25.04.2018 між відповідачем та АТ «Ідея Банк», так і факт видачі ОСОБА_1 кредитних коштів.

Суд також вважає обґрунтованими розмір тіла кредиту в сумі 13 831,31 грн та процентів - 5549,56 грн, оскільки такий розмір доводиться розрахунком боргу, який відповідачем не оспорений.

Відповідно, вказана вище сума боргу підлягає до стягнення.

Разом із тим, суд відмовляє у стягненні боргу за комісіями в розмірі 26929,02 грн, із таких підстав.

Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

У відповідності до частини першої статті 11 вказаного Закону після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Згідно частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).

Відповідно до п. 1.10 кредитного договору P20.19740.003886699 позичальник сплачує банку комісію за обслуговування кредиту, що включає в себе надання інформації по рахункам з використанням телефонних каналів зв`язку, шляхом направлення смс повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом, тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації на електронну пошту позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником з використанням різних каналів зв`язку.

Розмір щомісячної комісії визначений графіком платежів, та загалом за увесь період кредитування до відповідач мав сплатити 57669 грн комісії.

Проте, як зазначено вище, ЗУ "Про споживче кредитування" визначає, що боржник за договором споживчого кредитування може один раз на місяць безоплатно отримувати від банку інформацію про стан кредитної заборгованості. Банк не має права передбачати в умовах договору щомісячну плату за такі послуги.

Отже, оскільки відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення пункту 1.10 кредитного договору P20.19740.003886699 щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредиту щомісячно суперечать ч.ч. 1, 2 статті 11, ч. 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Таким чином, суд доходить висновку про нікчемність пункту 1.10 кредитного договору P20.19740.003886699.

Тому, позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комісією за обслуговування кредиту у розмірі 26929,02 грн є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

З урахуванням викладеного, позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором P20.19740.003886699 від 25.04.2018 в розмірі 19 380, 87 грн, що включає борг за кредитом - 13 831,31 грн та проценти- 5549,56 грн.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений позивачем судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в розмірі 1123,26 грн (19380, 87 *2684:46309,89).

Керуючись ст. ст. 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів 19 380 гривень 87 копійок боргу за кредитним договором P20.19740.003886699 від 25.04.2018.

У задоволенні позовних вимог про стягнення комісії в розмірі 26929 гривень 02 копійки відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" витрати по сплаті судового збору у розмірі 1123 гривні 26 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" , , місцезнаходження м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30;

відповідач ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя І.Ю. Хуторна