Справа № 138/3747/23
Провадження №:2/138/245/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2024 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Київської Т.Б.,

за участю секретаря Бугери І.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частину нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним вище позовом, який мотивований тим, зокрема, що у період з серпня 2007 року по липень 2015 року вона проживала разом з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 без реєстрації шлюбу. Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23.03.2016 встановлено факт їхнього спільного проживання. Під час спільного проживання, за спільні кошти, ними було придбано житловий будинок АДРЕСА_1 та рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28.10.2016 вказаний будинок визнано їхньою спільною власністю і визнано за позивачем право на частину вказаного домоволодіння. За життя ОСОБА_4 також приватизував земельну ділянку, на які розміщений будинок, а саме 10.10.2011.

Враховуючи наведене вище, просить суд визнати за позивачем право власності на частину земельної ділянки, площею 0,0779 га, кадастровий номер :00:006:0172, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належала ОСОБА_5 на підставі державного акту серії ЯЛ за №790196 від 10.10.2011.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 02.01.2024 позов залишено без руху та надано позивачу строк 10 днів для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27.02.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі та розпочато підготовче провадження у справі.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27.03.2024 витребувано у Могилів-Подільської державної нотаріальної контори матеріали спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та відкладено підготовче судове засідання.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16.04.2024 відмовлено в прийнятті визнання відповідачами позову та відкладено підготовче судове засідання.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25.04.2024 продовжено строк проведення підготовчого провадження у зв`язку з поданням позивачем заяви про зміну підстав позову та відкладено підготовче судове засідання.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14.05.2024 задоволено клопотання позивача про зміну підстав позову та постановлено подальший розгляд справи здійснювати з врахуванням змінених підстав позову, відкладено підготовче судове засідання.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала.

Відповідачі в підготовче судове засідання не з`явились. Подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги визнали.

Враховуючи те, що відповідачами подано заяви про визнання позову, суд відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані позивачем докази, суд приходить до такого висновку.

Встановлено, що рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23.03.2016 у справі №138/2690/15-ц ухвалено встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюб та вели спільне господарство, з грудня 2007 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7-8).

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 04.10.2016 у справі №138/1545/16-ц ухвалено визнати спільної сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_1 , набутий за час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнано за позивачем право власності на частину вказаного нерухомого майна (а.с.9-11).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №79514889 сформованого 03.02.2017 позивач зареєструвала право власності на вказану вище частку будинку (а.с.16).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №790196 від 10.10.2011 належала земельна ділянка площею 0,0779 га., кадастровий номер :00:006:0172 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.13).

Рішенням Могилів-Подільської міської ради №117 від 29.02.2016 «Про перейменування вулиць міста Могилева-Подільського» вулицю «Баранова» перейменували на вулицю «Л.Мосендза» (а.с.18-19). Також, рішенням Могилів-Подільської міської ради №226 від 19.07.2016 «Про перейменування вулиці міста Могилева-Подільського та присвоєння назв вулиць селищна Сонячне» вулицю «Л.Мосендза» (попередня назва Баранова) перейменоване на вулицю «Верхню Карпівську» (а.с.20).

Відповідно до статті 61 СК України в редакції, чинній станом на 02 жовтня 2007 року, не належить до об`єктів права спільної сумісної власності приватизовані одним із подружжя земельні ділянки.

Разом з тим, відповідно до Закону України "Про внесення зміни до статті 61 СК України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя" від 11 січня 2011 року статтю 61 СК України доповнено частиною п`ятою такого змісту: об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації. Вказана норма набула чинності з 08 лютого 2011 року, однак була виключена на підставі Закону України "Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка" N 4766 від 17 травня 2012 року, який набрав чинності лише 13 червня 2012 року. Натомість статтю 57 СК України доповнено пунктом 5 частини першої, згідно з яким особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації.

Із урахуванням вказаних змін до СК України правовий режим приватизованої земельної ділянки змінювався. При цьому тільки в період часу з 08 лютого 2011 року до 12 червня 2012 року включно земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, в тому числі приватизації, визнавалась спільною сумісною власністю подружжя. До 08 лютого 2011 року та після 12 червня 2012 року така земельна ділянка належала до особистої приватної власності чоловіка або дружини, яка використала своє право на безоплатне отримання частини земельного фонду.

Аналогічний висновок по застосуванню норм Закону України "Про внесення зміни до статті 61 СК України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя" від 11 січня 2011 року зроблений в постановах Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі N 1311/832/12 (провадження N 61-6409св18), від 12 листопада 2018 року в справі N 753/6139/14-ц (провадження N 61-27342св18) і від 12 червня 2019 року в справі N 409/1959/15-ц (провадження N 61-14257св18).

Як встановлено вище судом, ОСОБА_4 набув право власності на земельну ділянку 10.10.2011, тобто у період часу коли СК України передбачав, що земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, в тому числі приватизації, визнавалась спільною сумісною власністю подружжя.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17 наголошено на тому, що згідно статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Зважаючи на викладене вище, земельна ділянка площею 0,0779 га., кадастровий номер :00:006:0172 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд належала ОСОБА_4 та позивачу на праві спільної сумісної власності.

Як вбачається з ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

З урахуванням вказаних вище норм, а також зважаючи на відсутність доказів, які б свідчили про зміну часток у власності ОСОБА_4 та ОСОБА_1 щодо вказаної вище земельної ділянки, суд вважає за можливе визначити, що частка у праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 були рівними, тобто по 1/2.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що земельна ділянка площею 0,0779 га., кадастровий номер :00:006:0172 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд належить позивачу та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві спільної сумісної власності і їх частки були рівними, а тому слід прийняти визнання позову відповідачами та ухвалити рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 372 ЦК України, ст.61 СК України (у редакції станом на 10.10.2011), ст.70 СК України,ст. 2, 10, 12, 13, 49, 76-82, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274, 275, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину земельної ділянки площею 0,0779 га., кадастровий номер :00:006:0172 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя: Т.Б.Київська