Справа № 604/165/24
Провадження № 2/604/124/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі

головуючої - судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимога щодо предмета спору орган опіки та піклування Підволочиської селищної ради (юридична адреса: вул. Шептицького, 4, смт Підволочиськ, Тернопільський район, Тернопільська область), про поновлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, ОСОБА_1 , - адвокат Драус О.О., яка здійснює представництво інтересів на підставі ордера про надання правничої (правової) допомоги №1069854 від 02 лютого 2024 року, звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про поновлення батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обгрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 04 травня 2016 року ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , позбавлена батьківських прав відповідно до рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2023 року. Опікуном ОСОБА_4 є його бабуся - ОСОБА_2 . На даний час позивач веде добропорядний спосіб життя, спиртних напоїв не вживає, одружений, має стабільний дохід, умови його життя радикально змінилися, він має можливість і бажання виконувати всі батьківські обов`язки та приймати участь у житті сина. Так, ОСОБА_1 налагодив контакт із дитиною, часто із ним спілкується, надає матеріальну підтримку. Неповнолітній ОСОБА_4 прив`язався до батька, має намір в подальшому проживати із ним. У зв`язку із наведеним, оскільки спосіб життя позивача змінився, виникла необхідність у поновленні його батьківських прав стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_4 .

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2024 року відкрито провадження у цій справі, розгляд справи призначено у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 11 березня 2024 року закрито підготовче провадження у цій справі та справу призначено до судового розгляду.

Позивач та його представник в судове засідання не прибули, подали заяву, в якій просять справу розглядати у їх відсутності, позов підтримують та просять задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, в судове засідання не прибула, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує та просить задовольнити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не прибув, подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, суд вважає за можливе прийняти рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Суд, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Супранівка, Підволочиського району Тернопільської області, про що свідчить копія паспорта громадянина України № НОМЕР_1 , виданого 11 грудня 2017 року органом 6123.

Згідно із довідкою про реєстрацію місця проживання від 07 вересня 2018 року №1381/14-21, ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_3 .

ОСОБА_1 записаний батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Бертниківською сільською радою Монастирського району Тернопільської області 17 вересня 2012 року.

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 04 травня 2016 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , позбавлено батьківських прав стосовно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки про доходи від 23 листопада 2023 року, перекладеної з польської мови, за період з 01 липня 2023 року по 31 жовтня 2023 року ОСОБА_1 отримував середній розмір місячної заробітної плати 1833,00 польських злотих.

Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 08 травня 2021 року Підволочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), 08 травня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6 уклали шлюб.

Згідно із довідкою №203, виданою Центром первинної медико-соціальної допомоги Підволочиської селищної ради, ОСОБА_4 , 2012 року народження, здоровий, батько неодноразово цікавився здоров`ям сина по телефону.

Із довідки №336, виданої Підволочиською Центральною лікарнею 12 грудня 2023 року та довідки №344, виданої 12 грудня 2023 року Підволочиською поліклінікою, вбачається, що ОСОБА_1 на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває.

Відповідно до розпорядження голови РДА від 21 червня 2016 року, ОСОБА_2 призначено опікуном над ОСОБА_4 .

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , позбавлено батьківських прав стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У висновку органу опіки та піклування про доцільність поновлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , щодо ОСОБА_4 , затвердженому рішенням виконавчого комітету Підволочиської селищної ради від 23 лютого 2024 року №58, зазначено наступне: з моменту позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, надання його дитині статусу позбавленого батьківського піклування, він зумів переоцінити своє життя, поведінку, зробити відповідні висновки, змінити спосіб життя, ставлення до виховання дитини та задоволення її потреб. Протягом 2016-2023 років здійснював заходи щодо встановлення контакту з сином як у телефонному режимі так і особисто, привозив та дарував дитині іграшки, одяг, солодощі. З початком війни, через побоювання за життя сина, запропонував своїй матері приїхати з сином до в Республіку Польща. За час їхнього проживання закордоном утримував їх. Враховуючи наведене, позицію опікуна та малолітнього ОСОБА_4 орган опіки та піклування вважає за доцільне поновити батьківські права ОСОБА_1 щодо ОСОБА_4 .

Відповідно до копії заяви дитини ОСОБА_4 , 2012 р.н., від 20.02.2024 року, яка надана органом опіки та піклування, хлопчик хоче проживати разом з батьком, спілкується з ним, їм цікаво разом; не заперечує щодо поновлення батьківських прав щодо нього.

Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» (заява № 2091/13), установивши порушення статті 8 Конвенції, консолідував ті підходи і принципи, що вже публікувались у попередніх його рішеннях, які зводяться до визначення насамперед найкращих інтересів дитини, а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, урахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін.

Також ЄСПЛ у рішенні від 11 липня 2017 року у справі «М. Є. проти України», (заява № 2091/13) та у рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09, § 100) зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76).

На сьогодні існує широкий консенсус, в тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї проте, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (стаття 171СК України).

Згідно із частинами першою, четвертою статті 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Тлумачення частини четвертої статті 169 СК України свідчить, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо зміниться поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Тому суд має перевірити, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Такі обставини потрібно встановлювати через призму якнайкращих інтересів дитини та пріоритету збереження сімейних зв`язків, які можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, зокрема у разі, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною.

У постанові Верховного Суду складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 грудня 2020 року у справі № 466/5767/18 (провадження № 61-20485св19) вказано, що «на сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 вересня 2020 року у справі № 484/920/18 (провадження № 61-6992св20) вказано, що «сім`я вважається природним середовищем для розвитку дитини; виховання в сім`ї відповідає найкращим інтересам дитини і тільки коли виявиться, що сім`я є особливо непридатною або неблагонадійною, зв`язки з нею можуть бути перервані. Розлучення дітей з батьками всупереч їх волі можливо тільки за умови, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. При розгляді позовів батьків про передачу їм дитини іншими особами, від яких вони мають право вимагати її повернення, суд бере до уваги зокрема можливість батьків забезпечити належне виховання дитини, характер їхніх взаємовідносин з нею, прихильність дитини до осіб, у яких вона перебуває, й інші конкретні обставини справи. При цьому суд враховує, хто з зацікавлених осіб виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожної з осіб, особисті якості сторін, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані однієї з осіб сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. У будь-якому випадку суд повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам дитини.

Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції). Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачкою позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Поведінка позивача ОСОБА_1 як батька змінилася, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, відпали, поновлення батьківських прав відповідатиме інтересам дитини, тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 7, 155, 169 Сімейного кодексу України, ст. ст. 5, 13, 76, 81, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимога щодо предмета спору орган опіки та піклування Підволочиської селищної ради (юридична адреса: вул. Шептицького, 4, смт Підволочиськ, Тернопільський район, Тернопільська область), про поновлення батьківських прав, - задоволити.

Поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківські права стосовно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.Б. Сидорак