Житомирський апеляційний суд
Справа №274/899/24 Головуючий у 1-й інст. Хуторна І. Ю.
Категорія 68 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Борисюка Р.М., Коломієць О.С.

розглянув у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м. Житомирі цивільну справу №274/899/24 за клопотанням третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_1 про прийняття до розгляду позовної заяви із зміненими та уточненими позовними вимогами по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю, розподіл майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю, розподіл майна подружжя, визнання майна особистою власністю подружжя, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визначення ціни квартири, визнання квартири купленої за особисті кошти позивача, повернення боргу та визнання права власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 жовтня 2024 року, постановлену під головуванням судді Хуторної І.Ю. в м. Бердичів Житомирської області,

в с т а н о в и в :

31 січня 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , у якому просила:

- визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя наступне майно: холодильник, вартістю 3000 грн., посудомийну машину - 4000 грн., пральну машину 4000 грн., телевізор 4000 грн., шафу-купе 12 000 грн., на загальну суму 27 500 грн.;

- виділити у приватну власність ОСОБА_3 в натурі: холодильник, вартістю 3000 грн., посудомийну машину - 4000 грн., пральну машину 4000 грн., телевізор 4000 грн., шафу-купе 12 000 грн., на загальну суму 27 500 грн.;

- стягнути з ОСОБА_3 на її користь грошову компенсацію половини вартості вказаного вище майна в сумі 13 750,00 грн.;

- визнати квартиру АДРЕСА_1 , вартістю 198 911,00 грн об`єктом права спільної сумісної власності подружжя;

- виділити їй у приватну власність 1/2 ідеальну частину квартири АДРЕСА_1 , вартістю 99 455,50 грн.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. Розгляд справи постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

27 лютого 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , у якому просив:

- визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя наступне майно: електричну швейну машину Toyota (2019) - 5000 грн.; апарат для вимірювання тиску автоматичний (2020) 1000 грн.; - мультиварку Rotex (2018) - 1500 грн.; - мікрохвильову піч Samsung (2015) 1000 грн.; електричний чайник (2021) - 200 грн.; електром`ясорубку (2021) 1000 грн.; - ручну м`ясорубку (2015) 200 грн.; - міксер (2018) - 300 грн.; блендер (2015) 300 грн.; соковижималку електричну (2019) 1500 грн.; електросушарку для фруктів (2020) 1500 грн.; подарунковий набір столових приладів на 12 персон (2016) - 2000 грн.; кухонне приладдя різне (каструлі, ложки, тарілки, виделки, ножі і т.п.) (2010) 1000 грн.; електронні ваги підлогові 200 грн.; - подушки антиалергенові 3 шт. - (2017) 600 грн.; - ковдру двоспальну антиалергенову (2020) - 500 грн.; ковдри односпальні антиалергенові 2 шт. (2021) 600 грн.; тюль турецька прибл. 2,6*7 м. (2021) - 1500 грн.; - штори турецькі прибл. 2,6*1,5 м. 2 шт. (2021) 1500 грн.; комп`ютер (в комплекті) (2017) 3000 грн.; - акустичну систему для ПК (2012) - 500 грн.; цифровий фотоапарат (2015) - 300 грн.; - постільні набори (2021) 3 шт. 1500 грн.; праску (2021) - 600 грн.; сумку дорожню (2019) - 500 грн.; - напольну сушарку для білизни (2019) 500 грн.; - набір полотенець новий 1000 грн., на загальну суму 29 300 грн та стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошову компенсацію половини вартості цього майна в сумі 14 650,00 грн.;

- визнати квартиру АДРЕСА_1 , вартістю 198 911,00 грн об`єктом права його особистої приватної власності, так як вона була куплена виключно за власні кошти його батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 квітня 2024 року прийнято до спільного розгляду із позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, визнання майна особистою власністю. Залучено до участі в справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_1 та ОСОБА_4

29 травня 2024 року третя особа ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , у якому просив:

- визнати квартиру АДРЕСА_1 , купленою 02.03.2024 за 1 360 340,00 грн або 34 000 доларів США виключно за рахунок його особистих коштів;

- стягнути з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частках з кожного по 17 000 доларів США або по 680 170,00 грн на його користь сплачені ним продавцям за куплену квартиру;

- визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 вартістю 1 267 166,00 грн., так як вона була куплена виключно за його власні кошти, а відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відмовляються солідарно повернути наявний борг в розмірі 1 360 340,00 грн або 34 000 доларів США.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 травня 2024 року позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визнання квартири купленої за особисті кошти позивача, повернення боргу та визнання права власності на квартиру (справа №274/899/24, провадження №2/0274/1211/25) прийнято до спільного розгляду зі справою №274/899/24 (провадження№2/0274/608/24) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про розподіл майна подружжя, визнання майна особистою власністю, об`єднавши ці справи в одне провадження.

03 вересня 2024 року ОСОБА_1 подав заяву про уточнення позовних вимог, у якій просив:

- прийняти змінений та уточнений позов до розгляду №274/899/24 разом з його первісним позовом та доданими до нього документами;

- залучити до участі у справі №274/899/24 за зміненим та уточненим позовом продавців за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області Пилипчиком А.Я. 02 березня 2010 року за реєстром №255, в якості відповідачів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;

- залучити до участі у справі №274/899/24 за зміненим та уточненим позовом приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_8 , який посвідчував договір купівлі-продажу 02 березня 2010 року за реєстром №255;

- визнати неправильними ціну квартири АДРЕСА_1 , яка належала продавцям: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рівних частках кожному, зазначену в розмірі 160 868,00 грн у першій частині підпункту 2.1. Пункту 2. «ЦІНА ДОГОВОРУ ТА ПОРЯДОК ПРОВЕДЕННЯ РОЗРАХУНКІВ» договору купівлі-продажу, посвідченого Пилипчиком А.Я. приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області 02 березня 2010 року за реєстром №255, на момент його укладення та посвідчення;

- викласти першу частину підпункту 2.1. Пункту 2. «ЦІНА ДОГОВОРУ ТА ПОРЯДОК ПРОВЕДЕННЯ РОЗРАХУНКІВ» договору купівлі-продажу, посвідченого Пилипчиком А.Я., приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області 02 березня 2010 року за реєстром №255 у наступній редакції: «...2.1. За домовленістю сторін продаж квартири вчиняється за 34 000 доларів 00 центів, які за курсом Національного Банку України на час посвідчення договору - 7,99 еквівалентні 271 660 (двомстам сімдесят одній тисячі шістсот шістдесяти) гривнам 00 копійок....»., далі за текстом;

- визнати неправильною суму отриману продавцями: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рівних частках кожному, за продану квартиру АДРЕСА_1 , зазначену в розмірі 160 868,00 грн у першій частині підпункту 2.2. Пункту 2. «ЦІНА ДОГОВОРУ ТА ПОРЯДОК ПРОВЕДЕННЯ РОЗРАХУНКІВ» договору купівлі-продажу, посвідченого Пилипчиком А.Я., приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області 02 березня 2010 року за реєстром №255, на момент його укладення та посвідчення;

- викласти першу частину підпункту 2.2. Пункту 2. «ЦІНА ДОГОВОРУ ТА ПОРЯДОК ПРОВЕДЕННЯ РОЗРАХУНКІВ» договору купівлі-продажу, посвідченого Пилипчиком А.Я., приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області 02 березня 2010 року за реєстром №255 у наступній редакції: «....2.2. При укладенні цього договору ПОКУПЕЦЬ сам на сам передав кожному з продавців, а ПРОДАВЦІ одержали Національного Банку України на час посвідчення договору - 34 000 (тридцять чотири тисячі доларів США) 00 центів готівкою, які за курсом 7,99 еквівалентні 271 660 (двомстам сімдесят одній тисячі шістсот шістдесяти) гривнам 00 копійок....»., далі за текстом;

- визнати квартиру АДРЕСА_1 купленою 02.03.2010 за 34 000 доларів США, які були позичені ОСОБА_3 у свого батька ОСОБА_1 перед укладенням договору купівлі-продажу квартири і передані продавцям: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рівних частках кожному за продану квартиру, під час укладення договору купівлі-продажу квартири у Пилипчук А.Я., приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області 02 березня 2010 року за реєстром №255, і не повернуті батьку досі;

- визнати за ОСОБА_1 в рахунок неповернення боргу ОСОБА_3 в розмірі 34 000 доларів США, право власності на квартиру АДРЕСА_1 , вартістю 1267 166,00 грн, так як вона була куплена виключно за власні кошти позивача ОСОБА_1 , а не відповідача ОСОБА_3 і який відмовляється повернути наявний борг в розмірі 1 360 340,00 грн або 34 000 доларів США кредитору ОСОБА_1 .

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 жовтня 2024 року відмовлено у прийнятті до розгляду позовної заяви з уточненими та зміненими позовними вимогами, в редакції від 03.09.2024 третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визначення ціни квартири, визнання квартири купленої за особисті кошти позивача, повернення боргу та визнання права власності. Повернуто ОСОБА_1 позовну заяву із уточненими та зміненими позовними вимогами в редакції від 03.09.2024, разом із долученими документами.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права. Вказує, що він 03.09.2024 до початку розгляду справи №274/899/24 у підготовчому засіданні звернувся до суду із клопотанням про прийняття до розгляду позовної заяви (зміненої та уточненої) із збільшеними позовними вимогами, тобто має місце зміна предмету позову. Зазначає, що він без зміни підстави первісного позову, залишивши увесь текст мотивувальної частини свого первісного позову без змін, збільшив свої позовні вимоги, виклавши у вигляді позовної заяви (зміненої та уточненої). Стверджує, що ним змінено лише предмет позову, а підстави залишено без змін, тобто увесь текст мотивувальної частини первісного позову від 29.05.2024 залишено без змін і перенесено до уточненого та зміненого позову від 03.09.2024. Враховуючи викладене просить скасувати ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 жовтня 2024 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у прийняті до розгляду та повертаючи ОСОБА_1 позовну заяву із уточненими та зміненими позовними вимогами в редакції від 03.09.2024, суд першої інстанції виходив з того, що позивач в уточненій позовній заяві змінив підстави та предмет позову, що по своїй суті є пред`явленням нового позову.

Перевіряючи законність оскаржуваної ухвали, колегія суддів враховує наступне.

У статті 6 Конвенції закріплено принцип доступу до правосуддя.

Право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення основних прав, наданих конституцією або законом, а також право на доступ до правосуддя та справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом є одними із невід`ємних прав людини, які закріплені в Загальній декларації прав людини, прийнятій Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 10 грудня 1948 року (статті 8, 10).

Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» («Bellet v. France»), заява №23805/94).

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

У статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У частині першій статті 13 зазначеного Кодексу визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частина третя цієї ж статті прямо декларує, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із частиною першою статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункти 4, 5 частини другої статті 175 ЦПК України).

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору (частина шоста статті 175 ЦПК України).

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів - предмета і підстави позову.

Велика Палата Верховного Суду у свої постановах неодноразово зазначала, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права або охоронюваного законом інтересу (постанови від 12 червня 2019 року у справі №487/10128/14-ц (провадження №14-473цс18, від 11 вересня 2019 року у справі №487/10132/14-ц (провадження №14-364цс19), від 24 квітня 2024 року у справі №657/1024/16-ц (провадження №14-5цс23).

Від підстав позову слід відрізняти правові підстави позову (юридичне обґрунтування позову) - юридичну кваліфікацію обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови у позові, оскільки суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно надати правову кваліфікацію спірних правовідносин (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі №487/10128/14-ц, від 25 червня 2019 року у справі №924/1473/15, від 26 червня 2019 року у справі №587/430/16-ц, від 04 вересня 2019 року у справі №265/6582/16-ц, від 11 вересня 2019 року у справі №487/10132/14-ц, від 04 грудня 2019 року у справі №917/1739/17, від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц, від 08 червня 2021 року у справі №662/397/15-ц, від 15 червня 2021 року у справі №916/585/18 та у справі №904/5726/19, від 06 липня 2021 року у справі №911/2169/20, від 22 вересня 2021 року у справі №904/2258/20, від 12 жовтня 2021 року у справі №910/17324/19).

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (постанови Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 03 липня 2024 року у справі №759/17146/20 (провадження №61-7914св23), від 22 травня 2024 року у справі №128/285/18 (провадження №61-15740св23), Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 01 липня 2024 року у cправі №908/1884/23, від 25 квітня 2024 року у cправі №927/977/23 та інші.

Згідно з пунктом 2 частини другої, частиною третьою статті 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2024 року у справі №657/1024/16-ц (провадження №14-5цс23) виснувала, що в разі надходження до суду такої заяви суд виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

Оскільки предмет позову кореспондує зі способами захисту права, які визначені, зокрема, статтею 16 ЦК України, то зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, що може полягати в обранні позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права в межах спірних правовідносин, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки в разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Водночас як збільшення або зменшення розміру позовних вимог треба розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Збільшенням розміру позовних вимог не може бути заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені в тексті позовної заяви.

Заяву про зміну предмета або підстав позову можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави) і норми права (юридичні підстави), які позивач первісно не визначив підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

У пунктах 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

При цьому при поданні такої заяви позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Стаття 188 ЦПК України містить правила об`єднання і роз`єднання позовів.

Згідно із частиною першою статті 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Однак таке об`єднання позовних вимог можливе саме в одній позовній заяві при зверненні з позовом до суду, а не шляхом подання нового самостійного позову з додатковими похідними вимогами після порушення провадження у справі для його спільного розгляду з первісним позовом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2024 року у справі №657/1024/16-ц (провадження №14-5цс23) зазначила, що оскільки положення частини третьої статті 49 ЦПК України виключають можливість одночасної зміни предмета і підстав позову, то в разі подання позивачем заяви у підготовчому засіданні, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, суд повинен відмовити у прийнятті такої заяви та повернути заявникові. Водночас позивач не позбавлений прав звернутися до суду з новим позовом у встановленому законом порядку.

Як вбачається, звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 просив:

- визнати квартиру АДРЕСА_1 , купленою 02.03.2024 за 1 360 340,00 грн або 34 000 доларів США виключно за рахунок його особистих коштів;

- стягнути з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частках з кожного по 17 000 доларів США або по 680 170,00 грн на його користь сплачені ним продавцям за куплену квартиру;

- визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 вартістю 1 267 166,00 грн., так як вона була куплена виключно за його власні кошти, а відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відмовляються солідарно повернути наявний борг в розмірі 1 360 340,00 грн або 34 000 доларів США.

Звертаючись до суду із заявою про уточнення позовних вимог ОСОБА_1 просив змінити та збільшити позовні вимоги, шляхом:

- залучення до участі у справі №274/899/24 продавців за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області Пилипчиком А.Я. 02 березня 2010 року за реєстром №255, в якості відповідачів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;

- залучення до участі у справі №274/899/24 приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_8 , який посвідчував договір купівлі-продажу 02 березня 2010 року за реєстром №255;

- визнання неправильними ціни квартири АДРЕСА_1 , яка належала продавцям: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рівних частках кожному, зазначену в розмірі 160 868,00 грн у першій частині підпункту 2.1. Пункту 2. «ЦІНА ДОГОВОРУ ТА ПОРЯДОК ПРОВЕДЕННЯ РОЗРАХУНКІВ» договору купівлі-продажу, посвідченого Пилипчиком А.Я. приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області 02 березня 2010 року за реєстром №255, на момент його укладення та посвідчення;

- викладення першої частини підпункту 2.1. Пункту 2. «ЦІНА ДОГОВОРУ ТА ПОРЯДОК ПРОВЕДЕННЯ РОЗРАХУНКІВ» договору купівлі-продажу, посвідченого Пилипчиком А.Я., приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області 02 березня 2010 року за реєстром №255 у наступній редакції: «...2.1. За домовленістю сторін продаж квартири вчиняється за 34 000 доларів США, які за курсом Національного Банку України на час посвідчення договору - 7,99 еквівалентні 271 660 (двомстам сімдесят одній тисячі шістсот шістдесяти) гривнам 00 копійок....»., далі за текстом;

- визнання неправильної суми отриманої продавцями: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рівних частках кожному, за продану квартиру АДРЕСА_1 , зазначену в розмірі 160 868,00 грн у першій частині підпункту 2.2. Пункту 2. «ЦІНА ДОГОВОРУ ТА ПОРЯДОК ПРОВЕДЕННЯ РОЗРАХУНКІВ» договору купівлі-продажу, посвідченого Пилипчиком А.Я., приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області 02 березня 2010 року за реєстром №255, на момент його укладення та посвідчення;

- викладення першої частини підпункту 2.2. Пункту 2. «ЦІНА ДОГОВОРУ ТА ПОРЯДОК ПРОВЕДЕННЯ РОЗРАХУНКІВ» договору купівлі-продажу, посвідченого Пилипчиком А.Я., приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області 02 березня 2010 року за реєстром №255 у наступній редакції: «....2.2. При укладенні цього договору ПОКУПЕЦЬ сам на сам передав кожному з продавців, а ПРОДАВЦІ одержали Національного Банку України на час посвідчення договору - 34 000 (тридцять чотири тисячі доларів США) 00 центів готівкою, які за курсом 7,99 еквівалентні 271 660 (двомстам сімдесят одній тисячі шістсот шістдесяти) гривнам 00 копійок....»., далі за текстом;

- визнання квартири АДРЕСА_1 купленою 02.03.2010 за 34 000 доларів США, які були позичені ОСОБА_3 у свого батька ОСОБА_1 перед укладенням договору купівлі-продажу квартири і передані продавцям: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рівних частках кожному за продану квартиру, під час укладення договору купівлі-продажу квартири у Пилипчук А.Я., приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області 02 березня 2010 року за реєстром №255, і не повернуті батьку досі;

- визнання за ОСОБА_1 в рахунок неповернення боргу ОСОБА_3 в розмірі 34 000 доларів США, право власності на квартиру АДРЕСА_1 , вартістю 1267 166,00 грн, так як вона була куплена виключно за власні кошти позивача ОСОБА_1 , а не відповідача ОСОБА_3 і який відмовляється повернути наявний борг в розмірі 1 360 340,00 грн або 34 000 доларів США кредитору ОСОБА_1 .

Отже, предметом змінених позовних вимог є фактично відносини купівлі-продажу квартири, а саме внесення змін до договору купівлі-продажу квартири від 02.03.2010, що по своїй суті є договірними відносинами та не стосуються позовних вимог щодо майна подружжя.

Заява про уточнення позовних вимог ОСОБА_1 є новим позовом, оскільки в ній зазначені самостійні матеріально-правові вимоги (визнання неправильними ціни квартири, внесення змін до договору купівлі-продажу, визнання неправильної суми отриманої продавцями, визнання квартири купленою 02.03.2010 за 34 000 доларів США, які були позичені ОСОБА_3 у свого батька ОСОБА_1 перед укладенням договору купівлі-продажу квартири і передані продавцям, визнання за ОСОБА_1 в рахунок неповернення боргу ОСОБА_3 в розмірі 34 000 доларів США, право власності на квартиру) та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави) і норми права (юридичні підстави), які позивач первісно не визначив підставою позову, що сукупно дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, сформульованою у постанові від 24 квітня 2024 року у справі №657/1024/16-ц (провадження №14-5цс23), яка є обов`язковою для застосування всіма судами.

Незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №755/10947/17 (провадження №14-435цс18).

Таким чином, суд першої інстанції правильно відмовив у прийнятті до розгляду позовної заяви з уточненими та зміненими позовними вимогами в редакції від 03.09.2024 та повернув її ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що ОСОБА_1 не змінювалися підстави позову, а лише змінено предмет позову є голослівними, оскільки не відповідають змісту поданої ним позовної заяви та заяви про уточнення позовних вимог.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, оскільки вона постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді