КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2045/21
Провадження № 2/488/159/24
УХВАЛА

Іменем України

09.04.2024 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого по справі - судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі - Волошиній Я.І.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

та відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку та земельної ділянки у натурі,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просила:

-провести поділ у натурі житлового будинку разом із прилеглими до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 між сторонами по даній справі;

-провести поділ у натурі земельної ділянки з кадастровим номером :07:073:0025, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 між сторонами по даній справі.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що сторони по даній справі є співвласниками житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за вищевказаною адресою. Через неможливість у позасудовому порядку провести поділ нерухомого майна позивач змушена звернутись до суду із даним позовом.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.06.2021 р. було відкрито провадження у даній справі і її розгляд був призначений за правилами загального позовного провадження.

До початку підготовчого засідання по справі позивач подала заяву про зміну предмета позову, згідно якої виклала позовні вимоги у наступній редакції:

-припинити право спільної власності ОСОБА_2 на частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

-припинити право спільної власності ОСОБА_2 на частину земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-присудити на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за належну їй частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

-присудити на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за належну їй частину земельної ділянки з кадастровим номером :07:073:0025, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-визнати за ОСОБА_3 право власності на частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

-визнати за ОСОБА_3 право власності на частину земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені по справі судові витрати.

У підготовчому судовому засіданні по справі 09.04.24 р. представник позивача заявив клопотання про прийняття до розгляду заяви про зміну предмета позову, із вищевказаними позовними вимогами.

Ознайомившись із заявою, та заслухавши пояснення представника позивача та відповідача з цього приводу, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до положень статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог, а також змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання по справі (ч.2 та ч. 3 ст. 49 ЦПК). У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду (ч. 5 ст. 49 ЦПК України).

У пунктах 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За загальним правилом позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову. При цьому предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, а підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц).

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Суд також вважає необхідним зауважити, що зі змісту останньої позовної заяви вбачається, що у ній представник позивача фактично одночасно змінює і підставу позовних вимог і предмет позову, що є порушенням ч. 3 ст. 49 ЦПК України, яка надає право позивачу змінити предмет або підставу позову до закінчення підготовчого засідання, якщо справа розглядається за правилами загального позовного провадження. Виходячи із такого, закон не наділяє позивача правом одночасної зміни і предмета і підстав позову.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що в останній позовній заяві позивачем заявлено декілька майнових та немайнових вимог, проте не проведено доплату судового збору. Це суперечить вимогам абз. 2 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», згідно якої у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред`явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою.

За приписами частини шостої статті 185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Ухвала суду першої інстанції про відмову у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог не входить до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду в порядку статті 353 ЦПК України. Наслідком відмови у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог є повернення такої заяви позивачу. Такий висновок викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01.11. 2021 р. у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21).

За таких обставин, керуючись ч. 5 ст. 49 ЦПК України, суд вважає необхідним не приймати до розгляду заяву про зміну предмета позову, та повернути її позивачу.

Керуючись ст. 49 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання про прийняття до розгляду заяви ОСОБА_3 про зміну предмета позову відмовити.

Заяву ОСОБА_3 про зміну предмету позову до розгляду не приймати та повернути її позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

СУДДЯ Л.І. Селіщева