Справа № 191/1876/24
РІШЕННЯ

іменем України

25.06.2024 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області:

в складі головуючого судді Степанової О.С.

при секретарі Комеристій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Третяк І.П. звернулася до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачка та відповідач з 09.10.2020 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Фактично шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинено. На теперішній час дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, яка потребує матеріальної допомоги від відповідача. ОСОБА_2 має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, так як є працездатним за віком та за станом здоров`я. В зв`язку з чим, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Скалецький В.А. надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з 21.01.2021 року ОСОБА_2 перебуває на військовій службі. До моменту призову на військову службу він працював охоронцем магазину мережі «АТБ». Заробітної плати на утримання дружини та в подальшому дитини не вистачало, у зв`язку з чим, відповідач був змушений постійно кредитуватися, що в подальшому призвело до неможливості своєчасно оплачувати борги та проценти. Згідно кредитного рейтингу ОСОБА_2 перебуває на стадії дефолту (неспроможність позичальника виконувати взяті на себе кредитні зобов`язання, тривалий час не виплачує борги). Всього відповідач отримував 59 кредитів, станом на 12.06.2024 року не погашеними залишаються 9 кредитів, з яких 7 з простроченими зобов`язаннями. Загальна заборгованість по кредитам станом на 12.06.2024 року становить 406687,95 грн. Доходу у вигляді виплат військовослужбовця не вистачає для закриття кредитів та військових потреб. Крім того, зазначені кредитні кошти отримувалися, в тому числі, для потреб сім`ї. ОСОБА_2 постійно надає грошові кошти на утримання дитини, купує доньці необхідні речі та продукти харчування, однак, до цього часу не стояла потреба у зборі підтверджуючих доказів, квитанцій та інше. Відповідач має та надає суду платіжні інструкції за період з березня по червень, які підтверджують надання коштів позивачці на її прохання. Крім того, з 08.03.2024 року в провадженні П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа №202/21916/23 за позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Також в Автоматизованій системі виконавчих проваджень наявна інформація про відкрите виконавче провадження №66968668. За таких обставин, враховуючи скрутний фінансовий стан відповідача, ОСОБА_2 не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/9 частини всіх його доходів до досягнення дитиною повноліття.

Розгляд справи здійснювався на підставі ст. ст. 274, 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Третяк І.П. в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, позов підтримують та просять задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до п. п. 1,3 частини 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.10.2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб, який зареєстрований відділом ДРАЦС по Дніпровському, Солонянському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №324. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с.3).

Судом було встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 07.05.2021 року Соборним районним у місті Дніпрі відділі ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Шайдуров Є.О. та ОСОБА_1 мають неповнолітню доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Згідно копії Витягів з Реєстру територіальної громади №2024/003748625 та №2024/003748763 від 16.04.2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5,6).

Згідно копії довідки №1005 від 02.02.2024 року, ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у ВЧ НОМЕР_2 з 21.01.2021 року по теперішній час (а.с.31).

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.

За змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права і обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Виходячи з наведеного, батьки зобов`язані забезпечити такий рівень життя своєї дитини, який є необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини на рівні, що визначений законодавством.

Відповідачем було надано суду кредитний рейтинг в Українському бюро кредитних історій та інформацію про відкрите виконавче провадження №66968668, з яких вбачається, що ОСОБА_2 має кредитну заборгованість.

Однак, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 є працездатною особою, працевлаштований, а тому в змозі організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити достатню матеріальну допомогу доньці.

Як вбачається з копій платіжних інструкцій, наданих відповідачем, на рахунок ОСОБА_1 відповідачем було перераховано грошові кошти за період з 18.03.2024 року по 04.06.2024 року в загальній сумі 21627,25 грн. (а.с.36-56).

Однак, судом достовірно встановлено, що договору про участь в утриманні дитини батьки між собою не укладали, між позивачкою та відповідачем не узгоджений розмір аліментів, згідно положень Сімейного кодексу України відповідач зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину, надавати їй необхідну матеріальну допомогу у вигляді аліментів, які сплачуються з усіх видів заробітку (доходу), крім того, враховуючи, що ОСОБА_2 у будь-який час може припинити добровільну сплату аліментів, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки.

Згідно ч.1 ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Аналогічні обставини викладені в п.17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Згідно обраного позивачкою виду аліментів, аліменти призначаються у частці від доходу, що відповідає вимогам СК України. Щодо розміру аліментів, то суд виходить з наступного.

Суд враховує майновий стан відповідача в межах наданих суду доказів, а також положення сімейного законодавства, яким визначено, що аліменти у розмірі 1/4 частини доходів можуть бути стягнуті судом у порядку наказного (безспірного) провадження (ч.5 ст.183 СК України), що є фактичним законодавчим визначенням оптимального і звичайно прийнятого розміру аліментів на одну дитину.

Також суд враховує положення закону щодо гарантованого і рекомендованого мінімального розміру аліментів, і виходить з того, що вказаний рекомендований розмір аліментів є мінімальним, і не є поняттям, обмежуючим розмір аліментів, при умові, що батько дитини має матеріальну можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. З урахуванням доводів позову та наданих доказів, суд дійшов висновку щодо стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини доходу відповідача. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та в першу чергу інтересам дитини, не порушить прав сторін.

Суд не вбачає підстав для стягнення аліментів у більшому розмірі (як просить позивачка), виходячи з того, що позивачка не довела наявності будь-яких обставин, які б заслуговували у цьому сенсі на увагу і вимагали б стягнення аліментів у більшому (1/3) розмірі.

Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, а також положення ст.185 Сімейного кодексу України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, з ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.04.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 1211,20 грн. судового збору в дохід держави.

Відповідно до ст.430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та керуючись ст. ст. 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.04.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.С. Степанова

25.06.2024