Справа №402/747/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2024 р. Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої судді - Терновенко А.В.

при секретарі - Рудь Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Благовіщенське Кіровоградської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування реєстрації права власності ,

В С Т А Н О В И В:

13.10.2021 року Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , яким просить:

скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок із надвірними спорудами загальною площею 64,3 кв.м., житловою площею 42,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 255), здійснену 22.07.2021 року державним реєстратором Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області;

визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок із надвірними будівлями загальною площею 61,4 кв.м., житловою площею 31,60 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування позовних вимог, Позивач зазначив, що він є сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті батька залишилось спадкове майно - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,3075 га кадастровий номер 02:000:0619 на території Великотроянівської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області (на даний час територія Благовіщенської міської ради Голованівського району Кіровоградської області) та житловий будинок із надвірними спорудами загальною площею 61,4 кв.м., житловою площею 31,60 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , яке він заповітом заповів своєму синові - ОСОБА_1 .

При зверненні до нотаріуса з питання прийняття спадщини після смерті батька, 31.08.2015 року ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, а саме, на земельну ділянку. Щодо оформлення спадкового будинку - йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність будинку спадкодавцеві.

Так як ОСОБА_1 у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщину, то фактично він прийняв спадщину, а тому увесь час з дня смерті батька ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) по серпень 2021 р. він опікувався спадковим майном (житловим будинком та земельною ділянкою). У серпні 2021 р., приїхавши до успадкованого будинку ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_5 не змогли потрапити в нього, так як всі замки були змінені. У телефонній розмові з племінником (сином дочки померлого ОСОБА_4 ) - ОСОБА_2 , якому з боку ОСОБА_1 раніше були надані ключі від будинку, останній повідомив, що він з липня 2021 р. є власником цього будинку і вимагав покинути територію домоволодіння.

При зверненні до державного реєстратора з метою перевірки інформації наданої ОСОБА_2 було з`ясовано, що 22.07.2021 р. ОСОБА_2 зареєстрував право власності на житловий будинок із надвірними спорудами загальною площею 64,3 кв.м., житловою площею 42,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 на підставі виписки із погосподарської книги №343 від 16.11.2020 р., виданої Великотроянівською сільською радою Благовіщенського району Кіровоградської області. Реєстрація права Відповідно до архівної довідки Комунального підприємства «Благовіщенське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 309 від 05.10.2021р. та свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок №228 від 20.06.1988 р. житловий будинок із надвірними спорудами загальною площею 61,4 кв.м., житловою площею 31,60 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 був зареєстрований за ОСОБА_4 20.06.1988 р.

Як зазначено у позовній заяві, на адвокатський запит адвоката Анікєєнко Є.О. №39 від 27.09.2021 р. надана відповідь про те, що Великотроянівська сільська рада Благовіщенського району Кіровоградської області видавала довідку № 343 від 16.11.2020 р. (на підставі якої зареєстровано право власності на спірний будинок за ОСОБА_2 ), як додаток на адвокатський запит, земельна ділянка під житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 належить померлому ОСОБА_4 , та у власність чи користування ОСОБА_2 та іншим особам не надавалась.

Таким чином, при реєстрації права власності була порушена ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме право власності на спірне майно вже було зареєстровано за іншою особою, а саме - за ОСОБА_4 та з боку ОСОБА_2 при реєстрації права власності не надавався документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, в зв`язку з чим державний реєстратор Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Суржик Д.М. не мав право здійснювати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 .

Окрім того, Позивач також вказує на те, що при реєстрації права власності державний реєстратор зазначив площу майна без наявних документів, що підтверджують таку площу, яка фактично не співпадає з площею зазначеною в правовстановлюючому документі та технічній документації КП «БМБТІ». Так, відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав загальна площа будинку за адресою: АДРЕСА_1 становила 64,3 кв.м., житлова площа 42,30 кв.м., але фактично та і у відповідаості до архівної довідки Комунального підприємства «Благовіщенське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 309 від 05.10.2021р. загальна площа житлового будинку із надвірними спорудами становить 61,4 кв.м., житлова площа - 31,60 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник Позивача - адвокат Анікєєнко Є.О. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов.

Представник Відповідача - адвокат Пошали К.С. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, мотивуючи свою позицію "презумцією правильності документу" посилаючись на обгрунтування, викладене у додаткових поясненнях (а.с.129-132).На запитання , що на думку відповідача стало підставою для набуття за ним права власності , представник зазначила те що він є онуком померлого. При цьому зазначила , що будь-якою інформацією про місцезнаходження документів, що стали підставою для реєстрації права власності за ОСОБА_2 на спірне майно вона не володіє. Їй відомо , що даних документів у Ярини не має , вони були передані реєстратору. Вважає , що підстав для задоволення позову не має та просить відмовити в позові.

Дослідивши у судовому засіданні витребувану копію спадкової справи №22/2015 після смерті - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що заповітом, посвідченим секретарем Великотроянівської сільської ради 1.03.2002 року №9, ОСОБА_4 заповів своєму синові ОСОБА_1 (позивачеві по справі) все належне йому майно (а.с.168).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

30.01.2015 р. ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, за результатом розгляду якої йому 31.08.2015 р. було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 3,3075 га кадастровий номер 02:000:0619 на території Великотроянівської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області. Щодо прийняття спадщини у вигляді житлового будинку в АДРЕСА_1 - через перехід права власності до відповідача він його не успадкував.

У відповідності до наданих КП "Благовіщенське міжміське бюро технічної інвентаризації", встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 згідно з інвентарною справою належавна момент смерті ОСОБА_6 - ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом № НОМЕР_2 про право особистої власності на житловий будинок (а.с.193) .

Згідно з копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.13), власником житлового будинку в АДРЕСА_1 загальною площею 64,3 кв.м., житловою площею 42,30 кв.м. є ОСОБА_2 . Право власності зареєстровано 22.07.2021 року державним реєстратором Аджамської сільської ради Кіровоградської області Суржиком Д.М., на підставі виписки із погосподарської книги №343 від 16.11.2020 р., виданою Великотроянівською сільською радою Благовіщенського району Кіровоградської області (а.с.14).

Як вбачається із відповіді на адвокатський запит, наданої Благовіщенською міською радою Кіровоградської області №54 від 01.10.2021 року (а.с.20), довідка №343 від 16.11.2020 р. видавалась про належність спірного домоволодіння ОСОБА_4 , та зазначалось, що земельна ділянка під житловим будинком по АДРЕСА_1 не надавалась у власність чи користування ОСОБА_2 та іншим особам. Дана довідка видавалась як додаток до відповіді на адвокатський запит про членів спадкування даного домоволодіння.

Допитаний у якості свідка староста с.Великі Трояни - ОСОБА_7 пояснив, що довідку , яка стала підставою для вчинення реєстраційної дії , він не надавав. В книзі реєстрації Великотроянівської сільської за даним номером міститься довідка з зовсім іншим змістом.

Ухвалою суду з Аджамської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області витребовувались матеріали (документи), що були підставою для реєстрації права власності 22.07.2021р. за ОСОБА_2 на житловий будинок із надвірними спорудами загальною площею 64,3 кв.м., житловою площею 42,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, у наданій відповіді від 13.05.2024 року зазначено, що по даній справі відсутні такі документи.

Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим, а тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін.

Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. (постанова Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 826/6720/17).

Таким чином, судом зроблено висновок, що позов підлягає задоволенню, а реєстрація підлягає скасуванню черз істотне порушення вимог закону.

Приймаючи рішення, суд керується наступним.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частинами 1, 2ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Стаття 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює, що за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Щодо позиції відповідача про призумпцію правильності документу та достатності реєстрації для законності набуття права власності , суд зазначає, що Державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.

При дослідженні судом обставин існування в особи права власності необхідним є, передусім, встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. (Постанова Верховного Суду від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18)

Відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно презюмуютьсяправильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи. Дане твердження узгоджується з позицією, викладеною в Постанові Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 48/340, та справі від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17.

Саме лише наявність у Державному реєстрі прав на нерухоме майно запису про право особи на майно не презюмує правомірність набуття такого права, а тому пункт 1 частини першої статті 2 та частина п`ята статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в контексті того, що відомості Державного реєстру прав на нерухоме майно вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом) не свідчать про необхідність ігнорування судом дослідження обставин правомірності набуття відповідного речового права особи на майно у спорі, який спрямований на захист такого права.

Постанова Верховного Суду від 07.12.2021 у справі № 910/1671/20,

Державній реєстрації підлягає заявлене право, державна реєстрація якого здійснюється суб`єктом державної реєстрації прав не за власною ініціативою, а на підставах, установлених законом, зокрема за заявою про державну реєстрацію прав, поданою особою, за якою здійснюється реєстрація права. Тобто відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають саме між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійснювати відповідні

реєстраційні дії.

При цьому навіть якщо буде встановлено, що суб`єкт державної реєстрації прав дотримався законодавства при внесенні запису про проведену державну реєстрацію права за іншою особою, це не є перешкодою для задоволення позову щодо скасування такого запису, якщо його наявність порушує права чи охоронювані

законом інтереси позивача.

Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Згідно статті 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться в тому числі на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Частиною 1 статті 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ст. 2 Закону № 1952-ІУ, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав.

Статтею 3 Закону № 1952-ІУ визначено, що Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1952-ІУ, орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Згідно ч. 4 ст. 15 Закону № 1952-ІУ, державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону № 1952-ІУ, державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Особливості процедури державної реєстрації прав власності, в тому числі й особливості державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою КМУ від 25.12.2015 р. № 1127.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону № 1952-IV, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Судом встановлено, що при реєстрації за ОСОБА_2 житлового будинку в АДРЕСА_1 , державним реєстратором порушено вимоги ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 206, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування реєстрації права власності -задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок із надвірними спорудами загальною площею 64,3 кв.м.житловою площею 42,3 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об"єкта нерухомості 255) здійснену 22.07.2021 року державним реєстратором Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області .

Понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи , що складаються з судового збору -залишити понесеними на позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

позивач - ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач - ОСОБА_2 , PHOКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_3

Суддя: А. В. Терновенко