Провадження № 2-ві/522/5/24
УХВАЛА

08 квітня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Шенцева О.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Яреми Х.С. у цивільній справі № 127/35663/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси (головуючий суддя Ярема Х.С.) перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

05.04.2024 року до канцелярії суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Яреми Х.С. у цивільній справі.

В обґрунтування наданої заяви про відвід заявник посилається на те, що21.03.2024 в день розгляду справи, яка надійшла за підсудністю з Вінницького міського суду Вінницької області, позовна заява була залишена без руху з причини ненадання позивачем додатків до позову (свідоцтва про шлюб та народження дитини), хоча ці додатки були надані позивачем через Електронний Суд ще Вінницькому міському суду Вінницької області. Позивач вважає, що йому треба було зателефонувати і він приніс би всі документи. Після виконання позивачем вимог ухвали від 21.03.2024, суддя не постановила ухвалу про продовження розгляду справи, а лише направила позивачеві повістку про дату наступного судового засідання на 27.06.2024. Призначення розгляду справи на 27.06.2024, порушує встановлений строк розгляду справи в спрощеному позовному провадженні, який становить не більше 60 днів з дня відкриття провадження у справі. Враховуючи, що провадження у справі було відкрите 09.02.2024, останньою датою розгляду справи мало бути 08.04.2024. Крім того, суддя призначила до розгляду в порядку спрощеного провадження на 27.06.2024 не менше ніж 10 справ про розірвання шлюбу, окрім справи ОСОБА_1 , на одну і ту саму годину, що на думку заявника, вказує на формальний підхід та системне ігнорування вимог про строки розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження. Така ситуація, надає заявникові впевненості, що його справа буде розглядатись довго, з порушенням строків, що порушить також його права (наприклад, право на шлюб). Крім того, заявник зазначає, що ним було прийнято рішення про подачу скарги до Вищої ради правосуддя, у зв`язку з чим у судді виникнуть з ним неприязні стосунки, які можуть завадити законно розглянути його позов.

Ухвалою від 05.04.2024 року, головуючий, який розглядає справу, дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу та передав заяву до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Яреми Х.С.

Ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси Яреми Х.С., суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.2,3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Частинами сьомою та восьмою статті 40 ЦПК визначено, що питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 36 ЦПК, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Обставини, визначені заявником у заяві про відвід судді Приморського районного суду міста Одеси Яреми Х.С. від 05.10.2023 року зводяться до непогодження сторони з процесуальними діями головуючого судді.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У розпорядження судді Шенцевої О.П. було надано заяви про відвід та ухвалу судді про відмову у задоволення відводу з супровідними листом по даній справі, а також дисциплінарну скаргу на суддю. Доказів, на підтвердження доводів, у відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, не представлено.

Обставини на які посилається заявник не викликають сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді Яреми Х.С.

Заява містить обставини, які зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями судді. Суд вказує, що заявником не надано жодного допустимого, належного, достовірного та достатнього доказу, які б підтверджували наявність підстав для відводу судді.

За умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

При цьому, згідно до положень ч.4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Яреми Х.С. при вирішенні цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.35-40, 260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Яреми Х.С. у цивільній справі № 127/35663/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Шенцева