КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/3121/2024 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
УХВАЛА

31 травня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Миголь А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Приходька К.П., суддів Писаної Т.О., Журби С.О., при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини та надання дозволу на реєстрацію місця проживання, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини та надання дозволу на реєстрацію місця проживання,

установив:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року частково задоволено заяву представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом про забезпечення вказаного вище позову, зобов`язано ОСОБА_1 надавати ОСОБА_2 можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітньою донькою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної суботи та неділі місяця з 11.00 год до 18.00 год, за місцем проживання матері за адресою: АДРЕСА_1 , у присутності батька.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року та призначено справу до розгляду на 09 квітня 2024 року.

У судовому засіданні 09 квітня 2024 року по справі було оголошено перерву до 26 квітня 2024 року.

15 квітня 2024 року ОСОБА_1 заявив відвід суддям Приходьку К.П. , Писаній Т.О. , Журбі С.О .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі суддів: Приходько К.П. (суддя-доповідач), Писана Т.О., Журба С.О. визнано необґрунтованим, заяву про відвід передано в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України, для вирішення іншому судді.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви про відвід.

26 квітня 2024 року (безпосередньо в день засідання) ОСОБА_1 заявив ще один відвід суддям Приходьку К.П. , Писаній Т.О. , Журбі С.О. з тих підстав, що його клопотання про долучення та відтворення (демонстрацію) доказів було відхилено.

Оскільки, як вже було зазначено, відвід було заявлено безпосередньо в день судового засідання, розгляд вказаного відводу у відповідності до положень ч.3 ст.40 ЦПК України здійснювався безпосередньо колегією суддів, що розглядають справу.

З`ясовуючи обставини, які на думку ОСОБА_1 перешкоджають розгляду справи саме у наведеному складі суддів, апеляційним судом було заявнику роз`яснено положення ч. 4 ст. 36 ЦПК України, відповідно до якого незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідна обставина щодо роз`яснення положень наведеної норми зафіксована у протоколі судового засідання. При цьому ОСОБА_1 наполягав на заявлених ним обставинах, які зводились до незгоди із мотивами, які були покладені судом як в основу процесуальних рішень в даному провадженні, так і викладені в ухвалі апеляційного суду за наслідками розгляду іншої апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі суддів: Приходько К.П. (суддя-доповідач), Писана Т.О., Журба С.О.

У судовому засіданні 26 квітня 2024 року по справі було оголошено перерву до 31 травня 2024 року.

В судовому засіданні 31 травня 2024 року ОСОБА_1 подав нову заяву про відвід колегії в складі суддів Приходька К.П., Писаної Т.О., Журби С.О.

Судом вчергове були роз`яснені ОСОБА_1 положення ст. 44 ЦПК України, згідно яких учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися процесуальними правами, а зловживання процесуальними правами не допускається. Також колегією суддів було роз`яснено заявнику про те, що заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи може бути визнане, як зловживання процесуальними правами.

Після роз`яснення вказаних положень процесуального законодавства ОСОБА_1 все одно продовжував наполягати на вищевказаному відводі складу колегії суддів.

Оскільки фактично чергову заяву про відвід колегії суддів апеляційного суду Заглада О. М. мотивував незгодою з тими рішеннями, які склад колегії ухвалював в даному та інших провадженнях, заява про відвід ухвалою Київського апеляційного суду від 31 травня 2024 року була визнана зловживанням процесуальними правами та залишена без розгляду.

В судовому засіданні 31 травня 2024 року ОСОБА_1 знову заявив відвід колегії в складі суддів Приходька К.П., Писаної Т.О., Журби С.О. В якості підстави для відводу повторно були наведені доводи, якими ОСОБА_1 раніше вже обґрунтовував свої попередні заяви про відвід даної колегії суддів, та які вже були оцінені та відхилені судом. При цьому їх суть знову фактично зводилася до незгоди з рішеннями колегії, ухваленими як в даному судовому провадженні, так і при вирішенні іншої апеляційної скарги ОСОБА_1 .

В черговий раз ОСОБА_1 були роз`яснені положення процесуального закону про неможливість заявлення відводу у зв`язку з незгодою з рішеннями суду у цій чи іншій справі. Були роз`яснені заявнику і положення ч. 5 ст. 39 ЦПК України, відповідно до яких якщо відвід заявлено повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

В черговий раз заявнику були роз`яснені судом положення про недопустимість зловживання процесуальними правами а також наслідки такого зловживання, в тому числі й заходи процесуального примусу.

Не зважаючи на вищевказані роз`яснення суду щодо неможливості зловживання процесуальними правами ОСОБА_1 наполягав на заявленому відводі суддів Приходька К.П., Писаної Т.О., Журби С.О.

Дослідивши вищевказану заяву колегія суддів апеляційного суду дійшла наступних висновків:

Відповідно до ч.5 ст. 39 ЦПК України, якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що вперше ОСОБА_1 подав заяву про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: Приходько К.П. (суддя-доповідач), Журба С.О. (суддя), Писана Т.О. (суддя) 15 квітня 2024 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви про відвід колегії суддів у складі Приходька К.П., Писаної Т.О., Журби С.О..

Вдруге Заглада О.М. подав заяву про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: Приходько К.П. (суддя-доповідач), Журба С.О. (суддя), Писана Т.О. (суддя) 26 квітня 2024 року із аналогічними підставами15 квітня 2024 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів.

Втретє ОСОБА_1 подав заяву про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: Приходько К.П. (суддя-доповідач), Журба С.О. (суддя), Писана Т.О. (суддя) 31 травня 2024 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 травня 2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого суді Приходька К.П., суддів Писаної Т.О., Журба С.О. залишено без розгляду.

Повторно заявлена в судовому засіданні 31 травня 2024 року заява про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: Приходько К.П. (суддя-доповідач), Журба С.О. (суддя), Писана Т.О. (суддя) заявлена ОСОБА_1 вже вчетверте, виключно з тих мотивів, які вже були розглянуті та відхилені апеляційним судом.

Частиною 3 ст13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 систематично подає заяви про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: Приходько К.П. (суддя-доповідач), Журба С.О. (суддя), Писана Т.О. (суддя), які розглядалися судом апеляційної інстанції та визнані необґрунтованими, чим демонструє явне зловживання процесуальними правами та нехтування процесуальними обов`язками.

Неодноразове подання ідентичних заяв про відвід колегії суддів є явним проявом дій, що вчиняються з метою перешкоджання судочинству та затягування розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, а також заявлення завідомо безпідставного відводу.

Відповідно до ч.3 ст.44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Враховуючи наведене, суд вважає, що дії ОСОБА_1 щодо систематичної подачі заяв про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: Приходько К.П. (суддя-доповідач), Журба С.О. (суддя), Писана Т.О. (суддя) є зловживанням процесуальними правами, що суперечить завданню цивільного судочинства, а відтак чергова заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів підлягає залишенню без розгляду.

Положеннями ч. 4 ст.44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно статті 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.144 ЦПК України, одним із заходів процесуального примусу є штраф.

Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству (п.2 ч.1 ст.148 ЦПК України).

У випадку повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст.148 ЦПК України).

Положеннями ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць складає3028,00 грн.

За наведених обставин та враховуючи, що заявником свідомо, після роз`яснення положень закону про недопустимість такої поведінки та її наслідків, вчетверте подано аналогічну заяву про відвід колегії суддівКиївського апеляційного суду у складі: Приходько К.П. (суддя-доповідач), Журба С.О. (суддя), Писана Т.О. (суддя), суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 заходу процесуального примусу у виді накладення штрафу у розмірі 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 6056,00 грн. (3028,00 грн х 2).

На переконання суду штраф у такому розмірі повністю кореспондується з допущеними неодноразовими зловживаннями та має забезпечити спонукання учасника справи до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства у майбутньому.

Згідно ч.5 ст.148 ЦПК України, ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Згідно ч.1 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган, можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Керуючись ст. 44, 143-144, 148, 261, 271 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ухвалив:

Визнати заявлений ОСОБА_1 відвід колегії суддів по справі зловживанням процесуальними правами.

Заявлений відвід ОСОБА_1 колегії суддів у складі головуючого суді Приходька К.П., суддів Писаної Т.О., Журби С.О. залишити без розгляду.

Накласти на ОСОБА_1 штраф за зловживання процесуальними правами у розмірі 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 6056,00 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн., стягнувши його в дохід державного бюджету.

Ухвала суду в частині накладення штрафу може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі 30 днів. В іншій частині ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 25 червня 2024 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба