У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2024 року

м. Київ

справа № 398/1756//22

провадження № 61-8041ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Пророка В. В.

розглянув касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» - Корнієнко Наталії Юріївни на постанову Кропивницького апеляційного суду від 01 травня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про захист прав споживача та

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2023 року рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області задоволено позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») про захист прав споживача.

Визнано неправомірними дії ПАТ АБ «Укргазбанк» щодо порушення права споживача банківських послуг ОСОБА_1 в частині односторонньої відмови від виконання зобов`язань за договором від 01 жовтня 2021 року

№ 2021/1_С/327-003040, а саме повернення 04 листопада 2021 року коштів

ОСОБА_1 до BENDURA BANK AG на суму 142 070,00 Євро, 05 листопада 2021 року - 4 005,22 євро; 22 квітня 2022 року - 145 513,20 євро; утримання комісії «за повернення коштів» 08 листопада 2021 року - 60,00 євро, 09 листопада

2021 року - 55,00 євро, 22 квітня 2022 року - 115,00 євро.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

30 січня 2024 року постановою Кропивницького апеляційного суду апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» залишено без задоволення, рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 жовтня 2023 року залишено без змін.

26 лютого 2024 року додатковою постановою Кропивницького апеляційного суду стягнуто з ПАТ АБ «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 7 250,00 грн.

30 жовтня 2023 року ОСОБА_1 подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

14 березня 2024 року додатковим рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі відмовлено.

01 травня 2024 року постановою Кропивницького апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Додаткове рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 березня 2024 року скасовано, ухвалено нове рішення про задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з ПАТ АБ «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 20 000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

03 червня 2024 року представник ПАТ АБ «Укргазбанк» - Корнієнко Н. Ю. через систему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Кропивницького апеляційного суду від 01 травня

2024 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції не враховано співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, розумність витрат та безпідставно задоволено заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої-шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною третьою, восьмою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 (провадження

№ 11-562ас18) та в постанові Верховного Суду від 24 червня 2020 року в справі

№ 757/16448/17-ц (провадження № 61-48191св18).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що адвокат Смірнов А. А. представляв інтереси ОСОБА_1 в цивільній справі № 398/1756/22 за його позовом до ПАТ АТ «Укргазбанк» про захист прав споживача.

Його повноваження підтверджені договором про надання професійної правничої (правової) допомоги від 20 січня 2022 року б/н, ордером

серії АЕ № 1118234 від 20 січня 2022 року, виданим на підставі зазначеного договору.

В абзаці 3 пункту 2 прохальної частини позову (уточненого 27 липня

2023 року) позивач просив стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

У заяві про ухвалення додаткового рішення в справі № 398/1756/22 позивач просив стягнути з відповідача на його користь витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 20 000,00 грн.

30 жовтня 2023 року, тобто в межах строку, передбаченого частиною восьмою статті 141 ЦПК України, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу Смірнов А. А. надав: копію договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 20 січня 2022 року б/н, копію акта наданих послуг до договору від 20 січня 2022 року № б/н про надання професійної правничої (правової) допомоги; довідку від 29 жовтня 2023 року

№ 29-10 про сплату вартості наданих юридичних послуг в розмірі 20 000,00 грн. Повноваження адвоката також підтверджено ордером серії АЕ №1118234

від 20 січня 2022 року, виданим на підставі зазначеного договору.

Згідно із пунктом 1.1 договору сторони погодили, що розмір гонорару за послуги адвоката за договором складає 9 000,00 грн та 1 250,00 грн за участь в кожному судовому засіданні.

Відповідно до акта виконаних робіт послуга з ознайомлення з матеріалами справи виконана адвокатом двічі, з розрахунку 1 000,00 грн за кожну

(2 х 1 000,00 грн).

За участь у 8 судових засіданнях загальна вартість наданих послуг склала

10 000,00 грн (8 х 1 250,00 грн).

Отже, загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу, надану позивачу адвокатом Смірновим А. А. та пов?язану із розглядом справи, становить 20 000,00 грн.

Обсяг зазначених документів свідчить про те, що ОСОБА_1 дійсно отримав послуги адвоката Смірнова А. А. в справі.

У постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року в справі № 367/4910/17-ц (провадження № 61-11695св19) зазначено, що беручи до уваги надані позивачем до місцевого суду докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, апеляційним судом було враховано такі обставини, як складність цієї справи; тривалість участі представників позивача під час розгляду справи в суді першої інстанції; час, об`єктивно необхідний для підготовки позовної заяви, інших процесуальних документів, поданих до суду першої інстанції. Отже, апеляційний суд правильно визначив розмір витрат на оплату правничої допомоги, заявлений до стягнення, який є співмірним із складністю справи та обсягом фактично виконаних робіт (наданих послуг). З урахуванням того, що наданими до суду документами підтверджено обґрунтованість, необхідний фактичний обсяг та співмірність витрат на правничу допомогу позивачем у справі, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком апеляційного суду про наявність підстав для компенсації таких витрат на користь позивача за рахунок відповідача.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі

№ 755/9215/15-ц вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, в рішеннях від 12 жовтня 2006 року в справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року в справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року в справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 року в справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній

розмір -обґрунтованим.

Висновки суду апеляційної інстанції, з урахуванням встановлених у цій справі обставин, відповідають вищенаведеним висновкам Верховного Суду щодо питання застосування норм права в подібних правовідносинах.

Отже, доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та зводяться до незгоди з установленими судом обставинами і оцінкою доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

За встановлених обставин висновки Кропивницького апеляційного суду не суперечать висновку, викладеному в постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16, на якій в касаційній скарзі посилається заявниця.

Отже, оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, постановлене із додержанням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтею 390, пунктом 1 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» - Корнієнко Наталії Юріївни на постанову Кропивницького апеляційного суду від 01 травня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про захист прав споживача.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

Є. В. Петров

В .В. Пророк