ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м.Суми

Справа №577/69/24

Номер провадження 22-ц/816/942/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

у присутності:

представника Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Германчук Валерії Юріївни

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Юсан Інною Олександрівною

на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19 січня 2024 року у складі судді Гетьмана В.В., постановлену у м. Конотоп Сумської області, повний текст якої складено 22 січня 2024 року,

у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати незаконними дії начальника Конотопського ВДВС у Конотопському району Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо відмови у задоволенні його скарги від 01 грудня 2023 року та скасувати постанову державного виконавця Денисенко А.С. про скасування процесуального документу від 27 грудня 2017 року, яка винесена в межах виконавчого провадження №51269966.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 22 листопада 2023 року йому стало відомо, що на виконанні Конотопського ВДВС перебуває виконавче провадження №51369966 по примусовому виконанню виконавчого листа №2-1534/2010, виданого 01 липня 2011 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області.

Вказував, що він є боржником у вказаному виконавчому провадженні, стягувачем - ПАТ «Універсал Банк», однак жодного документу по виконавчому провадженню не отримував, з його змістом не ознайомився, а тому звернувся із заявою до державного виконавця з проханням надати можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження.

22 листопада 2023 року він ознайомився з матеріалами виконавчого провадження і йому стало відомо про факти порушення державним виконавцем вимог закону та його прав, а саме:

- 09 червня 2016 року державним виконавцем Логвіновою В.В. прийнято постанову, якою відкрито виконавче провадження №51369966 по примусовому виконанню виконавчого листа №2-1534/2010, виданого 01 липня 2011 року Конотопським міськрайонним судом, боржник ОСОБА_1 , стягувач - ПАТ Універсал банк, зазначену постанову не отримував;

- 21 грудня 2017 року державним виконавцем Денисенко А.С. прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, з підстав відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуте стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого виявились безрезультатними. Стягнення не проводились. Зазначену постанову не отримував;

- 27 грудня 2017 року державним виконавцем Денисенко А.С. прийнято постанову про скасування процесуального документу, в якій зазначено про скасування документу Постанови про повернення виконавчого документа стягувача від 22 грудня 2017 року. Вказану постанову не отримував, ознайомився лише 22 листопада 2023 року.

Вважав, що постанова про скасування процесуального документа від 27 грудня 2017 року є незаконною та підлягає скасуванню, тому звернувся зі скаргою до Конотопського ВДВС у зв`язку з порушенням державним виконавцем абз.2 ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження». За результатами скарги отримав відмову, оскільки строк на оскарження постанови про відкриття провадження минув, постанова про повернення виконавчого документа стягувачу прийнята помилково, а тому державний виконавець мав право сам її скасувати. Технічна можливість скасувати постанову відсутня.

Звертає увагу на те, що постанова державного виконавця від 22 грудня 2017 року не містила жодної граматичної чи арифметичної помилки, а тому не могла бути скасована. Крім того, жодних дій начальника відділу щодо здійснення контролю проведено не було, а тому сам виконавець не міг надавати оцінку законності своїм же діям та виносити постанову від 27 грудня 2017 року.

Вважав, що порушені його права, адже постанова державного виконавця від 27 грудня 2017 року суперечить нормам закону, а виконавчий документ, який підлягав поверненню до цього часу перебуває на виконанні.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19 січня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Юсан І.О. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення скарги.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що помилковими є висновки суду першої інстанції про те, що скаржником не надано жодного доказу того, що оскаржуваною постановою і діями начальника Конотопського ВДВС у Конотопському районі Сумської області порушено його права та свободи, оскільки оскаржувана постанова і дії державного виконавця є протиправними та порушують права скаржника. Вказує, що постанова від 27 грудня 2017 року суперечить нормам закону, а виконавчий документ, який підлягав поверненню перебуває на виконанні.

Також помилковим є висновок суду про те, що право скаржника не порушено, адже державний виконавець постановою від 21 грудня 2017 року повернув виконавчий документ стягувачу, і це свідчить про закінчення виконавчого провадження. Однак, 27 грудня 2017 року державний виконавець незаконно поновлює виконавче провадження та продовжує вчиняти дії по виконанню документа, який повернуто.

Також стверджує, що помилковим є висновок суду першої інстанції, що скаржником пропущено строк передбачений ст.449 ЦПК України, оскільки 22 листопада 2023 року скаржник ознайомився із матеріалами виконавчого провадження, які не містять доказів того, що скаржник був ознайомлений (йому було направлено) постанову від 21 грудня 2017 року чи постанову від 27 грудня 2017 року.

Від Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити. Вказує, що прийняті державним виконавцем постанови не порушують права боржника та відповідають вимогам закону.

Скаржник та його представник в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, представник скаржника звернувся із заявою про відкладення розгляду справи , у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні, скаржник із заявою про відкладення справи не звертався, тому суд вважає за необхідне слухати справу у відсутність скаржника та його представника, оскільки явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а представник не позбавлений був можливості завчасно звернутись до суду із клопотанням про надання йому можливості прийняти участь у розгляді справі в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Конотопського ВДВС у Конотопському районі Сумської області, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у Конотопському відділі державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №51369966 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1534/2010, виданого 01 липня 2011 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу в сумі 193647,35 грн.

Постановою старшого державного виконавця Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Денисенко А.С. від 21 грудня 2017 року повернуто виконавчий документ стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуте стягнення, а здійсненні державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Стягнення не проводилися (а.с. 9).

Постановою старшого державного виконавця Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Денисенко А.С. від 27 грудня 2017 року скасовано процесуальний документ «Постанова про повернення виконавчого документа стягувачу» від 22 грудня 2017 року, що видав ОСОБА_2 , у зв`язку з помилкою виконавця (а.с. 8).

Судом першої інстанції з виконавчого провадження №51369966 встановлено, що 08 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звертався до Конотопського ВДВС у Конотопському районі Сумської області СМУМЮ із скаргою, в якій просив визнати дії державного виконавця протиправними, скасувати постанову про відкриття провадження у справі №51369966 від 09 червня 2016 року та постанову про арешт коштів боржника від 08 липня 2020 року (а.с. 18-19). До скарги додано постанову від 08 липня 2020 року про арешт коштів боржника без підпису та не завірену копію виконавчого листа з відміткою про повернення від 22 грудня 2017 року та результат пошуку виконавчих проваджень в АСВП від 02 жовтня 2020 року.

01 грудня 2023 року ОСОБА_1 із скаргою звернувся до Конотопського ВДВС у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій просив визнати дії державного виконавця Денисенко А.С. в частині винесення постанови про скасування процесуального документу від 27 грудня 2017 року в межах виконавчого провадження №51369966 незаконними та скасувати цю постанову (а.с. 6-7).

Постановляючи ухвалу провідмову у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що скаржником не надано належних доказів на підтвердження того, що діями державного виконавця порушено його права та свободи. Також суд вважав, що ОСОБА_1 пропущено строк передбачений ст. 449 ЦПК України на подання скарги, оскільки про оскаржувану постанову державного виконавця скаржнику було відомо ще 02 жовтня 2020 року.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Положеннями статті 129 1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - за її межами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Частиною 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з аналізу приведених норм права, слід дійти висновку, що право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод, законних інтересів.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом за клопотанням особи за наявності поважних причин, а у разі відсутності підстав для його поновлення, скарга, подана після закінчення відповідного строку, залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі №466/948/19.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 листопада 2022 року по справі № 761/38464/20 (провадження № 61-7465св22) зазначено, що: «перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод».

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 123 ЦПК України).

Системний аналіз вказаних процесуальних норм свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.

Як убачається з матеріалів справи, 29 грудня 2023 року ОСОБА_1 , через засоби поштового зв`язку, звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця та просив скасувати постанову державного виконавця від 27 грудня 2017 року про скасування процесуального документа.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 був обізнаний про прийняття державним виконавцем постанови від 27 грудня 2017 року про скасування процесуального документа, оскільки 08 жовтня 2020 року скаржник звертався до Конотопського ВДВС у Конотопському районі Сумської області СМУМЮ із скаргою та надавав відомості з пошуку виконавчих проваджень в АСВП від 02 жовтня 2020 року.

Окрім того, як зазначив скаржник у скарзі, він ознайомився з матеріалами виконавчого провадження 22 листопада 2023 року, проте звернувся із скаргою до суду 29 грудня 2023 року.

Отже колегія суддів вважає, що вищезазначена скарга була подана до суду з пропуском десятиденного строку встановленого статтею 449 ЦПК України. ОСОБА_3 не заявляв клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження дій та рішень державного виконавця.

Дотримання строку звернення скаржника зі скаргою є однією з умов реалізації права на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця під час виконання судового рішення.

За встановлених обставин справи та вимог закону, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні скарги на дії державного виконавця, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду.

Враховуючи викладене, на підставі п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Юсан Інною Олександрівною, задовольнити частково.

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19 січня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 червня 2024 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

В. Ю. Рунов