Справа № 452/2035/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" червня 2024 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
в складі: головуючого судді Пташинського І.А.
з участю секретаря судового засідання Терлецької І.В.,
представника заявника адвоката Ленько М.Ю.,
заінтересованої особи ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Самборі Львівської області справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису,-
ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шість місяців, яким визначити обмеження - заборонити кривднику перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .
Заяву мотивує тим, що її дочка ОСОБА_3 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_1 , під час яких у них народились двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Останнім часом її зять ОСОБА_1 почав зловживати спиртними напоями, у нетверезому стані вчиняє сварки, скандали. Все це відбувається на очах її онуків, що негативно впливає на їхній стан здоров`я.
Останні два роки життя з ОСОБА_1 стало нестерпним. Вона систематично потерпає від фізичного та морального насильства з його боку, підтвердженням того є неодноразові звернення до правоохоронних органів.
На даний момент ОСОБА_1 проживає з нею в одному будинку, де також проживають двоє її онуків та дочка. Він дуже часто приходить додому в нетверезому стані, постійно спричиняє сварки, штовханину та здійснює погрози про фізичну розправу над нею, погрожує знищенням майна. Також він погрожує та вчиняє психологічне насильство і до інших членів сім`ї.
На жодні прохання чи благання облишити їх в спокою він не реагує, натомість щоразу терор з його боку стає ще більше нестерпним. У неї є побоювання за своє життя, оскільки агресія до неї з його боку зростає і не контролюється ним, і ці всі явища найчастіше бувають в перемішку з алкоголем та лякають її до безпорадного тремтіння.
З лютого 2024 року погрози про фізичну розправу відносно неї від ОСОБА_1 інтенсивно відновилися, неодноразово було викликано поліцію і подано відповідну заяву від неї до правоохоронних органів. Самбірський міськрайонний суд Львівської області розглядаючи справу про адміністративне правопорушення встановив неправомірні дії ОСОБА_1 відносно неї.
Заявник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, хоч належно була повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності.
Представник заявника ОСОБА_6 в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити та видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 строком на шість місяців.
Заінтересована особа ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що не згідний із поданою заявою та викладеними в ній обставинами.
Заслухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, з`ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить висновку, що заява підлягає до задоволення із таких підстав.
Судом встановлено, що дочка позивачки ОСОБА_3 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_1 під час яких у них народились двоє дітей її онуки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зв`язку із систематичним вчиненням домашнього насильства відносно заявника, ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджується долученими до справи постановами.
Згідно постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 01.03.2024 року у справі № 452/748/24, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення. Кривдник вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру відносно своєї тещі ОСОБА_2 , в ході якого ображав нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, чим спричинив шкоду її психічному здоров`ю. Крім цього порушив терміновий заборонний припис відносно ОСОБА_2 , а саме: заборона в будь який спосіб контактувати з постраждалою особою.
Згідно характеристики, виданої виконавчим комітетом Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області убачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із сім`єю в АДРЕСА_1 . Ніде не працює. Періодично зловживає алкоголем. Недостатньо приділяє уваги вихованню дітей, неналежно виконує сімейні обов`язки. Неодноразово були зауваження зі сторони сусідів та односельчан.
Відповідно до ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Статтею 27 Конституції України визначено, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.
Згідно із ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства. У разі, якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.
Відповідно до ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана: зокрема, п. 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
У відповідності до ст. 350-3 ЦПК України, заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, а також інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.
Згідно ст.350-4 ЦПК України, в заяві про видачу обмежувального припису мають бути зазначені, зокрема, п. 3) обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).
Частиною 1 статті 1 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Відповідно до п. 1, 2, 4 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя).
Приписами частин 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.
Суд доходить висновку, що вжиті заявником розумні заходи для її захисту, а саме: звернення до правоохоронних органів - не дали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявника ОСОБА_2 .
Беручи до уваги наведене, оцінивши усі докази у сукупності та в їх взаємозв`язку між собою, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_2 є обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 24,26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» ст.ст. 263,265,350-1-350-8 ЦПК України суд,-
Заяву ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису задовольнити.
Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки:
- заборонити перебувати у місці спільного проживання (перебування) за адресою:
АДРЕСА_1 з постраждалою особою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Встановити строк обмежувального припису 6 (шість) місяців.
Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду

.

Суддя