Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1386/24
Номер провадження2/711/879/24
РІШЕННЯ
11 грудня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді: Казидуб О.Г.
секретаря судового засідання: Шульга А.В.
представника позивача-адвоката: Ульянова С.М.
представника відповідача-адвоката: Ліннік М.С.
представника відповідача за дорученням: Кирман В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 треті особи на стороні позивача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , про визнання наймачем житлового приміщення та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання наймачем житлового приміщення, -
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_6 разом із своєю сім`єю: дружиною ОСОБА_7 , дочками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримали у користування квартиру АДРЕСА_2 в 1971 році. В подальшому після народження в 1976 році в квартирі була зареєстрована ще одна дочка ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ОСОБА_3 .
Вказує, що ОСОБА_6 помер в 1994 році.
Після смерті ОСОБА_6 наймачем квартири стала ОСОБА_7 . Так відповідно до п. 1 рішення виконавчого комітету Придніпровської районної ради народних депутатів м. Черкаси № 192 від 15.05.1996 року було вирішено переоформити особовий рахунок найму трикімнатної квартири АДРЕСА_3 на ОСОБА_7 в зв`язку із смертю основного квартиронаймача чоловіка ОСОБА_6 .
28 жовтня 1996 року ОСОБА_7 та ОСОБА_3 після приватизації квартири згідно рішення Придніпровського райвиконкому м. Черкаси № 411 від 16.10.1996 року, на підставі свідоцтва про право власності на житло стали власниками квартири в рівних частках, по 1/2 частині кожна.
ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В подальшому, після смерті ОСОБА_7 її дочки ОСОБА_3 та ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) оформили право на спадщину по 1/4 частині квартири.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі № 2-191/04 від 07 червня 2004 року було визнано частково недійсним рішення Придніпровського райвиконкому м. Черкаси № 411 від 16.10.1996 року про приватизацію квартири АДРЕСА_2 ; визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_4 від 28.10.1996 року на квартиру АДРЕСА_2 ; визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 17.01.2002 року, видане Другою Черкаською державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_8 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі № 2-191/04 від 07 червня 2004 року було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 10 вересня 2004 року та ухвалою Верховного Суду України від 21 липня 2006 року.

Вказує, що з цього часу квартира належить до комунальної власності та є не приватизованою, новий договір найму квартири підписаний не був, фактичним наймачем квартири на підставі рішення № 192 від 15.05.1996 року рахується ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 листопада 2023 року ОСОБА_3 визнано такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .

На сьогоднішній день в квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Оскільки всі витрати по утриманню квартири несе ОСОБА_1 вона вважала за доцільне щоб з нею було укладено договір найму житлового приміщення.

ОСОБА_1 звернулась до Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради з заявою про зміну договору найму.

Листом № 9277-2 від 07.11.2022 року отримала відповідь відповідно до якої для вирішення питання зміни договору найму необхідно з`явитись всім дорослим членам сім`ї та надати документи.

Необхідні документи позивачем та третіми особами зібрані, але забезпечити явку відповідача ОСОБА_2 позивач не може, через її відсутність в квартирі.

Фактично позивач є наймачем житлового приміщення квартири АДРЕСА_2 , оскільки, постійно проживає у вище вказаній квартирі, несе всі обов`язки які передбачені договором найму житлового приміщення по утриманню житлового приміщення, проводить поточний ремонт та сплачує комунальні послуги.

Дані обставини також підтверджуються: Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.07.2019 року, яким стягнуто з ОСОБА_3 в порядку регресу витрати на комунальні послуги; копією квитанцій про сплату витрат за гарячу воду та тепло.

Також, дані обставини встановлені, як юридичний факт, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.11.2023 року по справі №711/3251/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Судове рішення набрало законної сили 01.01.2024 року.

Враховуючи фактичну відсутність договору найму, ОСОБА_1 не має можливості реалізувати своє право на приватизації, законно зайнятого житлового приміщення.

Просить визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наймачем житлового приміщення, а саме: квартири АДРЕСА_2 . Зобов`язати Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради змінити договір найму квартири АДРЕСА_2 замість ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на нового наймача ОСОБА_1 .

20 лютого 2024 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання (з викликом сторін).

11 березня 2024 року через канцелярію суду від представника Департаменту економіки та розвитку ЧМР за дорученням Волкович Юлії Олександрівни надійшов Відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що право вимагати визнання наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача належить винятково особам, визначеним ст. 106 ЖК УРСР членам сім`ї попереднього наймача. Позивач звернувся до Департаменту економіки та розвитку ЧМР з листом про зміну договору найму. В подальшому позивачу було роз`яснено про його права та про вчинення необхідних дій для зміни договору найму. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

13 березня 2024 року через канцелярію суду від адвоката Гончар Сергія Миколайовича, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 , надійшов Відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивачка не надала суду доказів того, що отримала відмову саме у приватизації квартири. Саме відсутність згоди усіх повнолітніх членів сім`ї, які мешкають у квартирі, може бути перешкодою для приватизації, а не відсутність зміни договору найму. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

27 березня 2024 року ухвалою суду провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням у справі № 711/3251/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

07 травня 2024 року ухвалою суду поновлено провадження у справі, справу призначено до судового засідання.

07 червня 2024 року ухвалою суду залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_3 .

03 липня 2024 року адвокат Давигора Світлана Анатоліївна, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_3 , через канцелярію суду надала зустрічний позов до ОСОБА_1 , Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання наймачем житлового приміщення.

В позовній заяві зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 , яка є рідною матір`ю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що не оспорюється сторонами.

Спірне житло, а саме квартира АДРЕСА_2 була надана у користування членам сім`ї ОСОБА_6 разом із дружиною та дітьми.

На даний час у спірній квартирі після смерті ОСОБА_7 залишилися проживати сторони у справі, а також з 03.06.2024 року зареєстрована ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , малолітня донька ОСОБА_2 . Відповідно на сьогодні місце реєстрації в квартирі мають 6 осіб ОСОБА_3 , як рідна донька померлої ОСОБА_7 також може виступати наймачем даного житла.

На даний час згідно поданих документів договір найму не був змінений на дану квартиру і особовий рахунок досі рахується за померлою ОСОБА_7 .

У червні 2024 року ОСОБА_3 звернулася до відповідача Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради із заявою про зміну договору найму на спірну квартиру.

Листом № 49 від 20 червня 2024 року ОСОБА_3 відмовлено у зміні договору найму з підстав відсутності згоди ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на таку зміну. Дані особи є членами сім`ї ОСОБА_1 , але відношення до ОСОБА_3 не мають. Тим більше, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не проживають в даному житлі, тому їх згода не є необхідною аби вплинути на зміну договору найму.

Первісний позов поданий ОСОБА_1 наразі є свідченням того, що від неї ОСОБА_3 згоди не отримає в силу наявності між сторонами тривалого спору щодо порядку користування даним житлом. З цього приводу зазначає, що перешкоди у користуванні майном ОСОБА_3 чинить саме ОСОБА_1 разом із членами своєї сім`ї, і саме ОСОБА_3 немає можливості повноцінно користуватися майном і доказом тому є численні рішення судів про усунення перешкод у користуванні таким майном.

Також зазначає, що позивач за первісним позовом не надавав суду інформацію, що із вимогами про зміну договору найму, як наслідок визнання себе наймачем ОСОБА_14 вже зверталася до суду, а саме, за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 2-20/08 від 04.07.2008 року в зустрічному позові ОСОБА_10 відмовлено, первісний позов задоволено частково.

Основними підставами за якими позивачу за зустрічним позовом було відмовлено у позові стало те, що такий договір найму може бути змінений лише на виокремлене приміщення, а оскільки, жодній із сторін такі приміщення у квартирі не були виділені, відповідна зміна не є можливою. Наразі змін у праві користування квартирою немає, нікому із осіб, які зареєстровані у житлі не передано в користування конкретно визначена кімната, тому, як позивач за первісним позовом так і позивач за зустрічним позовом мають рівні права на визнання її наймачем такого житла.

Особи, які були членами сім`ї померлого наймача ОСОБА_7 (та їхні діти, що народилися після цього), мають усі права та обов`язки за договором найму жилого приміщення, а тому, той факт, що протягом 23 років після смерті ОСОБА_7 зміна договору найму не здійснювалася, ніяким чином не впливав на житлові права та обов`язки осіб, що користувалися весь цей час жилим приміщенням.

Просить визнати ОСОБА_3 наймачем житлового приміщення квартири АДРЕСА_2 ; судові витрати стягнути з відповідачів на користь позивача.

16 липня 2024 року ухвалою суду зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання наймачем житлового приміщення - об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 треті особи на стороні позивача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , про визнання наймачем житлового приміщення, цивільну справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, почато підготовче провадження, призначено підготовче судове засідання.

22 липня 2024 року через канцелярію суду від адвоката Ульянова Сергія Миколайовича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , надійшов Відзив на зустрічну позовну заяву. У Відзиві зазначено, що ОСОБА_1 не заперечує, що ОСОБА_3 є членом сімї наймача і тому у неї є також право на визнання її наймачем. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 сумлінно несуть всі витрати по утриманню квартири, що підтверджується платіжними квитанціями та рішеннями Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2019 року по справі № 711/7655/18 та від 18.08.2023 року по справі № 711/3008/23. ОСОБА_3 взагалі не сплачує витрат по утриманню квартири. Просить відмовити в задоволенні зустрічного позову повністю.

28 жовтня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі, призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

Адвокат Ульянов Сергій Миколайович, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , в судовому засіданні зазначив, що і ОСОБА_15 мають право бути наймачами, по суті справи вони вдвох мають рівні права бути наймачами. Зазначив, що саме ОСОБА_1 має бути визнана наймачем, в зв`язку з тим, що саме вона постійно сплачує комунальні послуги.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задоволити. Вказує, що найбільша проблема полягає саме в тому, що ОСОБА_16 не сплачує за комунальні послуги більше 20 років, на неї було відкрито вже більше 5 виконавчих проваджень, в цій квартирі вона практично не проживає, вона їздить на заробітки. Останній раз вона їздила до Південно-Африканської республіки, весь цей час в квартирі проживала її 22-річна дочка. Дочка, також, не сплачує за комунальні послуги, нічого не миє, туалет не прибирає. Вказує, що в квартирі вона проживає разом з чоловіком, вона є інвалідом 2 групи захворювання з 2013 року, а її чоловік з 2014 року, пенсія у них є малою, а тому, вони з чоловіком вимушені ходити на роботу. В майбутньому вона має намір роз`їхатись та проживати окремо.

Адвокат Ліннік Микола Сергійович, який діє в інтересах відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні первісного позову. Зустрічний позов підтримав в повному обсязі. Зазначив, що після повернення за кордону відповідач ОСОБА_3 провела часткову оплату за водопостачання за 5 місяців.

Представник відповідача Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради за дорученням Кирман Владислав Олександрович в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, надавши 26 лютого 2024 року клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. Також, в заяві зазначено, що просять суд позовні вимоги задоволити.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Вимогами ч.3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 . Дата реєстрації 25.09.2003 року. Зазначене підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади № 2024/000965318 від 29.01.2024, наданого Витягом Черкаською територіальною громадою.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_1 , а ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є онукою ОСОБА_1 .

Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади № 2024/000941512 від 29.01.2024 року, наданого Черкаською територіальною громадою, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 03.04.2013 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади № 2024/000941512 від 29.01.2024 року, наданого Черкаською територіальною громадою, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 21.05.2015 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Як зазначає позивач в позовній заяві, ОСОБА_6 разом із своєю сім`єю: дружиною ОСОБА_7 , дочками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримали у користування квартиру АДРЕСА_2 в 1971 році. В подальшому після народження в 1976 році в квартирі була зареєстрована ще одна дочка ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ОСОБА_3 .

Відповідно до копії Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_5 , ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Також, як зазначає позивач, після смерті ОСОБА_6 наймачем квартири стала ОСОБА_7 .

Як вбачається з Архівного витягу з рішення Виконавчого комітету Придніпровської районної ради народних депутатів м. Черкаси № 15,21/1-р від 22 січня 2024 року, розглянувши заяви громадян, які проживають на території РЕУ-3 Придніпровського району про переоформлення особових рахунків найму житлових приміщень, виконком районної Ради народних депутатів вирішив переоформити особовий рахунок найму трикімнатної квартири АДРЕСА_3 на ОСОБА_7 в зв`язку з смертю основного квартиронаймача чоловіка ОСОБА_6 (свідоцтво про смерть НОМЕР_6 від 02.12.94 року).

Відповідно до копії Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_7 , ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до копіє Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_8 , позивач ( ОСОБА_8 ) є дочкою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до копії Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_9 , ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_17 та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_18 .

Відповідно до копії Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_10 , 28 листопада 2002 року шлюб між ОСОБА_17 та ОСОБА_10 розірвано.

Відповідно до копії Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_11 , 23 серпня 2014 року ОСОБА_10 уклала шлюб з ОСОБА_19 та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_12 .

07 червня 2004 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі №2-191/04 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_10 , третя особа: ВЖ РЕУ 3 про визначення порядку користування житловим приміщенням та усуненням перешкод в користуванні житловим приміщенням та по зустрічному позову ОСОБА_10 , ОСОБА_20 до ОСОБА_3 , третя особа: Відділ приватизації Придніпровського району м. Черкаси, свідоцтва про право власності на житло, свідоцтва про право на спадщину за законом недійсними в позові ОСОБА_3 в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_10 , третя особа: ВЖ РЕУ-3 про визначення порядку користування житловим приміщенням та усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням відмовлено. Зустрічний позов задоволено та визнано частково недійсним рішення Придніпровського райвиконкому м. Черкаси № 411 від 16.10.1996 року про приватизацію квартир АДРЕСА_2 .

Вищевказаним рішенням встановлено, що ОСОБА_10 та ОСОБА_20 з травня 1995 року постійно проживають у квартирі АДРЕСА_2 .

10 вересня 2004 року ухвалою Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 вересня 2004 року залишено без змін.

21 липня 2006 року ухвалою Верховного Суду України касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, а оскаржувані судові рішення залишено без змін.

Тобто, квартира за адресою: АДРЕСА_4 на даний час є неприватизованою та належить до комунальної власності, новий договір найму квартири підписаний не був, фактичним наймачем квартири на підставі рішення № 192 від 15.05.1996 року є ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як зазначає ОСОБА_1 , всі витрати по утриманню квартири несе сама вона, а тому, звернулась до Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради з заявою про зміну договору найму.

Як вбачається з повідомлення Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради № 9277-2 від 07.11.2022, ОСОБА_21 роз`яснено, що для вирішення питання зміни договору найму потрібно зібрати пакет документів. Зазначений пакет документів подається не листом, а особисто всіма дорослими членами сім`ї наймача, які зареєстровані в квартирі, для засвідчення їх волевиявлення та підписів посадовими особами місцевого самоврядування.

Проте, як зазначає позивач, забезпечити явку відповідача ОСОБА_2 вона не може.

Також, встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі № 711/7655/18 від 25 липня 2019 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2396,96 грн. в рахунок відшкодування витрат на оплату послуг за спожиту електроенергію, 817,58 грн. в рахунок відшкодування витрат на оплату послуг за водопостачання і водовідведення, 4584,03 грн. в порядку регресу за борговим зобов`язанням за спожиту теплову енергію, а всього 7798,57 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 4584,03 грн. в порядку регресу за борговим зобов`язанням за спожиту теплову енергію.

Тобто, ОСОБА_1 сплачує комунальні послуги, отримані за адресою: АДРЕСА_4 .

Даний факт, також, підтверджується копіями квитанцій про сплату ОСОБА_1 витрат за постачання теплової енергії о/р НОМЕР_12 , АДРЕСА_4 .

Зазначені обставини не були спростовані відповідачем, а тому суд вважає за можливе прийняти їх до уваги при постановленні рішення.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожен громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення, який укладається у письмовій формі на підставі ордера на житлове приміщення між наймодавцем - відповідним підприємством, установою, організацією, та наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Відповідно до ст.65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування житловим приміщення.

Частинами 1, 2 статті 106 ЖК України передбачено, що повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому члену сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найма спір може вирішено у судовому порядку. Дана правова норма кореспондується з ч.ч. 1, 2 ст. 824 ЦК України, відповідно до яких на вимогу наймача та інших осіб, які постійно проживають разом з ним, та за згодою наймодавця наймач у договорі найма жилого приміщення може бути замінений однією з повнолітніх осіб, яка постійно проживає разом з наймачем. У разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть бути усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб.

Право користування позивача вище зазначеним житловим приміщенням підпадає під гарантії, передбачені ч. 2 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі «Прокопович проти Росії» (рішення від 18 листопада 2004 року, заява № 58255/00) Європейський суд з прав людини визначив, що концепція «житла» за змістом статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або встановленим у законному порядку. «Житло» - це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві. То чи є місце конкретного проживання «житлом», що б спричинило захист на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, залежить від фактичних обставин справи, а саме - від наявності достатніх триваючих зв`язків з конкретним місцем проживання.

Отже, за змістом указаних рішень Європейського суду з прав людини тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, оскільки наймач квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_7 померла, враховуючи тривалість проживання позивача у зазначеній квартирі, сумлінне користування зазначеним приміщенням, суд прийшов до висновку про необхідність визнання ОСОБА_1 наймачем житлового приміщення, а саме, квартири АДРЕСА_2 .

Відносно зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання наймачем житлового приміщення суд зазначає наступне.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 не заперечує, що ОСОБА_3 є також членом сім`ї наймача, як і вона і тому у неї є також право на визнання її наймачем.

Відповідно до ст. 64 України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 сумлінно несе всі витрати по утриманню квартири, компенсацію по утриманню квартири в повному обсязі ОСОБА_3 їй до даного часу не сплатила.

Крім того, ОСОБА_3 раніше не сплачувала витрат по утриманню квартири.

Надані ОСОБА_3 платіжні інструкції про сплату за комунальні послуги ПАТ Черкаське хімволокно, ТОВ Черкасиенергозбут, ТОВ Управлінська компанія Нова якість Дільниця 4, КП Черкасиводоканал підтверджують лише часткову сплату нею свого боргу.

Крім того, ОСОБА_3 постійно перебуває за кордоном, що унеможливлює її постійне проживання в квартирі за адресою: АДРЕСА_4 .

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання наймачем житлового приміщення є необгрунтованим та недоводеним, а тому, задоволенню не підлягає.

Відносно судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи захворювання (Пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 ), а тому, при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача

А тому, суд вважає за необхідне тягнути з Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 403 грн. 73 коп. з кожного

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 61, 63, 65, 106, 160 ЖК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76, 77, 81, 82, 259, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , про визнання наймачем житлового приміщення задоволити.

Визнати ОСОБА_1 наймачем житлового приміщення, а саме, квартири АДРЕСА_2 .

Зобов`язати Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради змінити договір найму квартири АДРЕСА_2 замість ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на нового наймача ОСОБА_1 .

Стягнути з Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 403 грн. 73 коп. з кожного

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання наймачем житлового приміщення залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 24 грудня 2024 року (з врахуванням вихідних днів).

Головуючий: О. Г. Казидуб