185/2558/24, 2/612/193/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року смт Близнюки

Суддя Близнюківського районного суду Харківської області Масло С.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,-

в с т а н о в и в:

З Лозівського міськрайонного суду Харківської області за підсудністю надійшла цивільна справа №185/2558/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якому просить: 1) визнати інформацію, поширену ОСОБА_2 щодо нього про те, що він ОСОБА_1 , працюючи на посаді начальника відділення поліції № 4 Синельниківського районного управління поліції, вчиняє службові злочини з покриванням осіб, які здійснюють протиправну діяльність, фальсифікує справи та відбирає майно у громадян, на його сторінці у Facebook за посиланням: https://www.facebook.com/story.php?storyfbid=288551&id=71058 та на YouTube за посиланням: https://youtu.be/ztvzZFwu5Oo?si=kly9HYnKQ8vsXzBF такою, що не відповідає дійсності; 2) зобов`язати ОСОБА_2 спростувати інформацію щодо зазначених фактів шляхом видалення цієї інформації із зазначених ресурсів в мережі Інтернет, та вибачитись перед ним в тих самих мережах і таким самим способом: шляхом розміщення відповідних відео про вибачення за розповсюдження неправдивої інформації щодо нього після винесення судом рішення, що інформація про те, що він - ОСОБА_1 , працюючи на посаді начальника відділення поліції № 4 Синельниківського районного управління поліції, вчиняє службові злочини з покриванням осіб, які здійснюють протиправну діяльність, фальсифікує справи та відбирає майно у громадян, є недостовірною, нічим не підтвердженою; 3) стягнути з ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн; 4) Стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача понесені судові витрати.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Така ж позиція зазначена в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред`явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

Пунктом 12 даної Постанови визначено, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини другої статті 119 ЦПК).

Згідно п. 14 зазначеної Постанови встановлено, що при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судам слід звертати увагу на відповідність позовної заяви (заяви) вимогам ст. 119 ЦПК. Така заява має містити, зокрема, відомості про те, в який спосіб була поширена інформація, що порушує особисті немайнові права позивача (заявника), яка саме інформація поширена відповідачем (відповідачами), із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, посилання на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право.

Також в п. 15 вищезазначеної Постанови передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» передбачено, що згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК України обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Так, позивач заявляючи до відповідача вимоги про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації, не вказано власників веб-сайтів та доменних імен на веб-сторінці у соціальній мережі facebook, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві; не зазначено кому належать Інтернет ресурси на facebook (домен, сайт, електронна сторінка тощо) та не визначено їх статус в справі, з урахування вимоги щодо поширення оспорюваної інформації.

Позивачем не зазначено, хто є власником веб-сторінки у соціальній мережі: facebook, доменних імен та як наслідок необґрунтовано позов в частині способу спростування спірної інформації в порядку захисту честі, гідності та ділової репутації у мережі Інтернет на зазначеному обліковому записі, оскільки, розгляд даної справи може вплинути на права та обов`язки власників веб-сайтів та доменних імен, а тому зазначення вказаної юридичної чи фізичної особи, як сторони у справі є необхідним та відповідно належить до обов`язків позивача в обґрунтування поданого позову.

Дані про власників веб-сайтів та доменних імен повинні бути підтверджені інформацією від адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

Вищенаведене стосується і відеозапису на видеохостингу YouTube.

Як вбачається з позовної заяви, позивач посилається на те, що відповідач у своїх висловлюваннях в соціальній мережі та на YouTube негативно відзивається про нього, які порочать честь, гідність та ділову репутацію позивача.

При цьому позивачем не надано доказів щодо належності даних веб-сторінки та каналу відповідачу ОСОБА_2 .

Таким чином, позивачем не визначено власника веб-сайту, на якому розміщувалися інформаційні матеріали про позивача та/або відомостей неможливості отримання даної інформації. Відсутність вказаних відомостей перешкоджає визначенню суб`єктного складу відповідачів у поданій позовній заяві, що в свою чергу унеможливлює визначення спірності цивільних правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем.

Крім того, в позовній заяві заявлено дві вимоги немайнового характеру (про визнання інформації, такою, що не відповідає дійсності та про зобов`язання вчинити певні дії) та одна вимога майнового характеру (про стягнення моральної шкоди).

Проте, до матеріалів позову долучена квитанція про сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн., тобто за дві позовні вимоги немайнового характеру.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. п. 5 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи, а саме: позовної заяви про відшкодування моральної шкоди 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищезазначене, позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 3028 грн. та надати суду квитанцію про його оплату.

Крім того, слід зауважити, що в п. 4 прохальної частини позову позивач просить стягнути його користь всі сплачені ним судові витати з ОСОБА_3 , який не є відповідачем по справі.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При таких обставинах позовну заяву слід залишити без руху, про що повідомити позивача і надати йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати три дні з дня вручення ухвали.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.177, 185 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом строку, який не може перевищувати три дні з дня вручення ухвали.

У разі якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк вимоги ухвали суду будуть виконані, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання, а інакше заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя С.П. Масло