ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/5112/23Головуючий у 1-й інстанції Марциновська І.В.
Провадження № 22-ц/817/473/24 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Костів О. З., Храпак Н. М.,

секретар - Іванюта О.М.

з участю представника ОСОБА_1 - адвоката Притули О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Кметика Володимира Степановича на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 1 березня 2024 року, ухвалене суддею Марциновською І.В. у цивільній справі №607/5112/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення страхового відшкодування та відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулась в суд з вказаним позовом, який обгрунтовано тим, що 22 квітня 2022 року з вини водія ОСОБА_2 відбулась дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої зазнав механічних пошкоджень належний їй автомобіль марки «Toyota», модель «Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_1 . Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 30.09.2022 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На момент ДТП цивільна відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПАТ "Страхова компанія "Український страховий стандарт". Розмір спричиненої позивачці матеріальної шкоди складає 524 212, 46 грн., що складається із вартості відновлювального ремонту у сумі 432 804, 1 грн. та 92 408, 36 грн. - втрата товарної вартості, так як автомобіль перебував в експлуатації менше 3 років. Оскільки розмір матеріальної шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, просила стягнути 130 000 грн страхового відшкодування з ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт», та із ОСОБА_2 - різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у сумі 394 212, 46 грн, а також 90 000 грн моральної шкоди, яка спричинена діями ОСОБА_2 та полягає у моральних стражданнях, викликаних неможливістю користуватися автомобілем тривалий час та необхідністю зміни організації життя, виникнення психологічної напруги і переживань.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 1 березня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 130000 (сто тридцять тисяч) гривень.

Стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , компенсацію за завдану матеріальну шкоду у розмірі 318798 (триста вісімнадцять тисяч сімсот дев`яносто вісім) гривень 81 копійка та компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Кметик В.С. просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права, неповно з"ясовано обставини, що мають значення для справи, недоведеними є обставини, які суд вважав встановленими, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до таких основних груп аргументів:

1). дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 22.04.2022 року, була спричинена винними діями як ОСОБА_2 , так і двох інших водіїв - учасників ДТП - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які допустили порушення ПДР. Незважаючи на те, що вказані особи не були притягнуті у встановленому законом порядку до відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, ОСОБА_2 у межах розгляду даної цивільної справи намагався довести вину інших учасників ДТП.

Розглядаючи справу про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд зобов"язав працівників УПП в Тернопільській області провести додаткову перевірку на відповідність дій водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вимогам Правил дорожнього руху України. Однак, вказана вимога суду не виконана.

На розгляді Тернопільського міськрайонного суду перебуває справа №607/24489/23 за позовом ОСОБА_2 до УПП в Тернопільській області ДПП про визнання бездіяльності незаконною та зобов"язання вчинити певні дії, у зв"язку з чим адвокат Кметик В.С. заявляв у суді першої інстанції клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення справи №607/24489/23. Однак, судом було безпідставно відмовлено у задоволенні даного клопотання, чим суд порушив норми процесуального права, принцип змагальності сторін.

На підтвердження винних дій інших учасників ДТП до матеріалів справи були долучені висновки експертів ТВ КНДІСЕ №661/22-22 від 22.09.2022 року та ТНДЕКЦ МВС України №СЕ-19/120-23/7627-ФП від 20.07.2023 року, які доводять перевищення швидкості у населених пунктах водіями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та причинний зв"язок такого перевищення із настанням ДТП.

Поданий позивачкою висновок судової автотехнічної експертизи №1/1/23 від 20.02.2023 року, зроблений експертом ОСОБА_9 , суперечить висновку ТВ КНДІСЕ №661/22-22 від 22.09.2022 року.

У зв"язку із суперечностями зазначених висновків експертів представник ОСОБА_2 заявляв клопотання про призначення судової фототехнічної та судово-автотехнічної експертизи, а також про виклик у судове засідання експертів ОСОБА_11 та ОСОБА_9.

Однак, суд безпідставно не прийняв до уваги подані ОСОБА_2 висновки експертів, а також безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про призначення експертизи та виклик експертів.

2). Відповідач ОСОБА_2 не погоджується із визначеним судом розміром матеріальної шкоди.

Так, висновок №1/1/23 від 20.01.2023 року щодо визначення вартості матеріальних збитків, завданих пошкодженням ТЗ «Toyota Land Cruiser», д. н.з. НОМЕР_1 внаслідок ДТП, суперечить наказу МЮ ФДМ України №142/5/2091 від 24.11.2003 року, яким затверджено "Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних ТЗ", експертом проведено нарахування величини втрати товарної вартості на всі автозапчастини, які замінені при проведенні ремонтних робіт, в той час як відповідно до п.п.8.6.2 (е) п.8.6 Методики, величина ВТВ КТЗ не нараховується, якщо потрібна заміна окремих складників, що не потребують пофарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура).

Крім цього, для визначення матеріального збитку експерт просто переписав перелік запчастин та їх вартість з Актів виконаних робіт та рахунку з ТОВ "Кристал Моторс" і розбив дану суму по частинах на інші витрати. Такий висновок експерта ОСОБА_9 є недопустимим доказом, оскільки грунтується лише на переліку документів, які незаконно отримані з ТОВ "Кристал Моторс", без посилання на інші конкретні докази, на підставі яких зроблено висновок.

Позивачка не подала доказів на підтвердження оплати нею витрат за проведення ремонтних робіт на користь ТОВ "Тойота Кристал Моторс" в сумі 417 390 грн., адвокат Кметик В.С. клопотав про витребування оригіналів таких доказів, а саме дев"ять квитанцій про сплату за проведення ремонтних робіт на загальну суму 417 390 грн. (на яких відсутні дані про особу, яка проводила оплату), рахунок СКМ-У-0358 від 25.10.2021, акти виконаних робіт КМ-КВА10063 від 11.07.2022 та КМ-К-ВА10747 від 08.08.2022. Вказане клопотання було відхилене без достатнього правового обгрунтування.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Притула О.Б. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вважає доводи ОСОБА_2 необгрунтованими. На підтвердження вини інших водіїв в настанні ДТП відповідач не подав належних доказів. Суд першої інстанції навів мотиви, з яких визнав неналежними та недопустимими доказами подані відповідачем висновки експертів. Також суд наводив мотиви, з яких відхиляв клопотання адвоката Кметика В.С. Розгляд справи тривав значний період часу, протягом якого відповідач мав можливість здобути та надати суду докази (за їх наявності) вини інших водіїв, однак в межах розгляду даної справи таких доказів здобуто не було. Щодо порушень судом норм процесуального права - адвокат Кметик В.С. неодноразово заявляв клопотання про відкладення розгляду справи, які були задоволені судом. Такі відкладення спричиняли затягування судового процесу.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, обгрунтовано прийняв до уваги надані позивачкою докази розміру матеріальної шкоди. Рішення ухвалене відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин справи, що відповідає завданню цивільного судочинства.

ОСОБА_2 та його представник - адвокат Кметик В.С. у судове засідання не з"явилися.

Від адвоката Кметика В.С. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв"язку з його поганим самопочуттям, однак колегія суддів не визнала таку причину неявки поважною.

Враховуючи визначений ст. 371 ЦПК України строк розгляду апеляційної скарги, а також ту обставину, що справа уже відкладалась за клопотанням адвоката Кметика В.С., колегія суддів не вбачала підстав для повторного відкладення розгляду справи.

Представник позивача - адвокат Притула О.Б. заперечила проти задоволення апеляційної скарги, підтримала доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Визначаючи розмір завданого позивачці матеріального збитку у сумі 448798,81 грн, суд першої інстанції врахував акти виконаних робіт № КМ-К-ВА10063 від 11.07.2022 та № КМ-К-ВА19747 від 08.08.2022, висновок експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи № 73/22 від 25.08.2022 року, та відсутність доказів на підтвердження фактичного здійснення ремонту транспортного засобу та оплати такого ремонту, прийшов до висновку про необхідність відшкодування позивачеві вартості відновлювального ремонту без урахування суми ПДВ, що складає 358764,25 грн (вартість нарахованої суми відновлювального ремонту 431804,10 грн - 73039,85 грн ПДВ). Також суд прийшов до висновку про наявність підстав для відшкодування позивачці розміру величини втрати товарного виду, який становить 90034,56 грн (3,25/100 х (358764,25 грн + 2411530 грн).

Оскільки ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну потерпілого, становить 130 000 грн, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення страхового відшкодування у розмірі 130 000 грн. із ПАТ "СК "Український страховий стандарт", а різниці між страховим відшкодуванням та розміром шкоди у сумі 318 798, 81 грн - із відповідача ОСОБА_2 .

Стягуючи на користь позивачки моральну шкоду у сумі 5000 грн, суд прийняв до уваги характер страждань позивача, обсяг заподіяної їй шкоди та обставини, за яких така шкода була заподіяна, зокрема, що шкода завдана внаслідок неумисних дій відповідача. Вказаний розмір відшкодування суд визнав таким, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості і у повній мірі відшкодує завдану позивачеві моральну шкоду.

Відхиляючи доводи відповідача ОСОБА_2 та його представника- адвоката Кметика В.С. щодо наявності у настанні ДТП та спричиненні позивачці шкоди вини не лише ОСОБА_2 , а всіх водіїв, які були учасниками дорожньо-транспортної пригоди, суд прийшов до висновку, що відповідач не довів таких обставин належними та достатніми доказами, а тому не вбачав підстав для застосування положень п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України та визначення розміру відшкодування у відповідній частці щодо кожного з водіїв.

При цьому суд відхилив за недопустимістю висновки експертів за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № 1/1/23 від 20.01.2023, за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № 661/22-22 від 22.09.2022, та за результатами проведення фототехнічної експертизи № СЕ-19/120-23/7627-ФП від 20.07.2023.

Також суд зауважив, що у разі подальшого встановлення вини водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідач ОСОБА_2 не позбавлений можливості у порядку регресу стягнути на свою користь розмір відшкодування, сплачений позивачеві за шкоду, завдану унаслідок дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції.

Обставини справи.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.09.2022, ухваленою у справі № 607/10426/22, встановлено, що 22.04.2022 о 13 год. 55 хв. на вул. Підволочиське шосе у м. Тернополі ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Sкoda» моделі «Fabia» державний номерний знак НОМЕР_2 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не переконався, що це буде безпечно та не створюватиме перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, допустив виїзд з прилеглої території, а саме з АЗС «Автотехсервіс» на проїзну частину дороги, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-2107», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі та внаслідок зіткнення який змінив напрямок руху, після чого зіткнувся з автомобілем марки «Toyota» моделі «Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , що призвело до пошкодження транспортних засобів та завдало матеріальних збитків. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.3 (б), 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху.

Вказаною постановою суду від 30.09.2022 року ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладене на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у дохід держави у розмірі 850 грн.

Крім цього, вказаною постановою зобов"язано працівників УПП в Тернопільській області ДПП провести додаткову перевірку на відповідність дій водіїв транспортних засобів марки ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_3 та «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 вимогам ПДР України.

За результатами розгляду постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.09.2022 року у справі № 607/10426/22 старшим інспектором з ОД відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в Тернопільській області ДПП М.Салабай складено довідку від 17.02.2023 року, із змісту якої вбачається, що перевірку за фактами, викладеними в постанові Тернопільського міськрайонного суду від 30.09.2023 року завершено. Прийняти рішення щодо наявності в діях водіїв транспортних засобів марки ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_3 та «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 на відповідність ПДР України, що призвело до ДТП, на даний час не представляється можливим, оскільки в процесі проведення перевірки не отримано фактичних незаперечних даних, які б вказували на порушення водіями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . ПДР України, що призвело до ДТП, та не встановлено їхні місця знаходження. У випадку отримання додаткових даних, які б допомогли встановити наявність чи відсутність в діях водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 порушень ПДР України, провести необхідні заходи та прийняти рішення згідно чинного законодавства. Матеріали перевірки передати до сектору документального забезпечення для зберігання.

За клопотанням адвоката Кметика В.С. судовим експертом Тернопільського КНДІСЕ МЮ України Б.Ломакіним було проведено судову автотехнічну експертизу. Експерт попереджений про кримінальну відповідальність, висновок підготовлений для подання в суд.

Як вбачається із змісту висновку експерта від 22.09.2022 року №661/22-22, адвокатом Кметиком В.С. для проведення експертизи були надані такі документи: копія ордера, копія свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю та копія пояснень водія ОСОБА_2 . Експертом надано висновки про те, що у даній дорожній обстановці, при заданих вихідних даних, рухаючись із максимально дозволеною швидкістю, як водій автомобіля ВАЗ 2107, так і водій автомобіля «Toyota Land Cruiser» мали технічну можливість шляхом своєчасного застосування екстренного гальмування зупинити керований ним автомобіль до місця зіткнення і тим самим уникнути ДТП (п.3(3)). Невідповідність дій водіїв автомобілів ВАЗ 2107 та «Toyota Land Cruiser» вимогам п.12.4 ПДР України перебувають у причинному зв"язку із настанням ДТП (п.5(5)). У даній дорожній обстановці, при заданих вихідних даних, рухаючись із обраними швидкостями, водій автомобіля ВАЗ 2107 не мав технічної можливості зупинити керований ним автомобіль до місця зіткнення і тим самим уникнути ДТП, стосовно наявності такої можливості у водія ТЗ «Toyota Land Cruiser» експертизою не може бути надана категорична відповідь (п.6(7)). Причиною настання досліджуваної пригоди, з технічної точки зору, слід вважати невідповідність дій водіїв автомобілів ВАЗ 2107 та «Toyota Land Cruiser» вимогам п.12.4 ПДР України (п.7(6)).

Також за клопотанням адвоката Кметика В.С. судовим експертом Тернопільського НДЕКЦ МВС України В.Я. Кахнич було проведено фототехнічну експертизу. Експерт попереджений про кримінальну відповідальність. Вказівка відповідно до вимог ч.5 ст. 106 ЦПК України про те, що висновок підготовлено для подання до суду - відсутня.

Із змісту висновку експерта від 20.07.2023 року №СЕ-19/120-23/7627-ФП за результатами дослідження відео з оптичного диска, на якому відображено рух автомобілів ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_3 та «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_1 22.04.2022 року на Підволочиському шосе у м.Тернополі о 13:50:55, вбачається, що :

- в момент часу 13:50:54 ТЗ ВАЗ 2107 від кадру №433 до кадру №439, ймовірно, рухався зі швидкістю в діапазоні 68...82 км/год. Дати відповідь на запитання в категоричній формі не видається можливим, тому що даний об"єкт знаходиться на значній відстані від об"єктиву пристрою запису, частини та краї кузова не чіткі та кадри відображень мають низьку деталізацію елементів зображень;

- в момент часу 13:50:55 транспортний засіб «Toyota Land Cruiser» від кадру №459 до кадру №465, ймовірно, рухався зі швидкістю в діапазоні 80... 98 км/год. Дати відповідь на запитання в категоричній формі не видається можливим, тому що даний об"єкт знаходиться на значній відстані від об"єктиву пристрою запису, частини та краї кузова не чіткі та кадри відображень мають низьку деталізацію елементів зображень.

За клопотанням представника ОСОБА_4 - адвоката Притули О.Б. судовим експертом ОСОБА_9 було надано висновок від 20 січня 2023 року №1/1/23 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи по дослідженню обставин дорожньо-транспортної пригоди. Експерт попереджений про кримінальну відповідальність, висновок підготовлений для подання до суду. На розгляд експерту було надано схему місця ДТП від 22.04.2022, протокол огляду місця ДТП від 22.04.2022 (складений слідчим СВ Тернопільського РУП ГУ НП в Тернопільській області), протокол про адміністративне правопорушення серії ААА №097916 від 09.08.2022 щодо порушення ОСОБА_2 вимог п.п.2.3б, 10.1, 10.2 ПДР України, письмові власноручні пояснення водіїв ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та інші матеріали.

Із змісту вказаного висновку вбачається, що у заданій дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ 2107, діючи у відповідності до вимог ПДР, не мав технічної можливості уникнути зіткнення з ТЗ «Sкoda Fabia» під керуванням ОСОБА_2 . Водій ТЗ «Toyota Land Cruiser» тим більше не мав можливості уникнути зіткнення з ТЗ ВАЗ 2107, оскільки різка зміна напрямку руху ТЗ ВАЗ 2107 з виїздом в його смугу руху відбулась ще раптовіше, вже після зіткнення ВАЗ 2107 та «Sкoda Fabia». Водії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діючи відповідно до вимог ПДР, не мали технічної можливості уникнути ДТП. В діях водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР, які б перебували у причинному зв"язку з виникненням ДТП.

ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Toyota» моделі «Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2021 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

На момент ДТП цивільна відповідальність ОСОБА_2 застрахована відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 208074764 в ПАТ «СК «Український страховий стандарт». Строк дії страхового поліса з 10.02.2022 до 09.02.2023 включно. Страхова сума на одного потерпілого, зокрема, за шкоду, заподіяну майну, становить 130000 грн. Розмір франшизи 0 грн.

Вартість відновлювального ремонту (з придбанням нових складових запчастин для заміни) належного позивачці транспортного засобу марки «Toyota» моделі «Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_1 , становить 431804,1 грн, що підтверджується актами виконаних робіт № КМ-К-ВА10063 від 11.07.2022 (т. 1 а.с. 19-20) та № КМ-К-ВА19747 від 08.08.2022 (т. 1 а.с. 21), а також висновком експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи № 73/22 від 25.08.2022 року.

Окрім цього, зазначеним висновком експерта встановлено, що коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_1 визначений як 0, оскільки строк експлуатації автомобіля не перевищує 3 років. Також визначено, що втрата товарної вартості даного автомобіля складає суму 92408,36 грн.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно із ч. 2 ст. 23 ЦКК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові від 02.12.2015 у справі № 6-691цс15 Верховний Суд України дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Враховуючи встановлену судовим рішенням вину ОСОБА_2 у порушенні ПДР України, що призвело до пошкодження належного позивачці транспортного засобу, а також відсутність належних, достовірних та допустимих доказів порушення водіями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України, які перебувають у причинно-наслідковому зв"язку із настанням ДТП, суд прийшов до законного та обгрунтованого висновку про те, що цивільну відповідальність за спричинення в результаті ДТП матеріальної та моральної шкоди позивачці повинен нести саме ОСОБА_2 .

При визначенні розміру матеріальної шкоди суд вірно прийняв до уваги підтверджену належними доказами вартість відновлювального ремонту без врахування суми ПДВ, а також врахував величину втрати товарного вигляду, оскільки належний позивачці автомобіль перебував в експлуатації менше 3 років та в ДТП були пошкоджені складові оперення, які підлягали заміні та фарбуванню.

Доводи апеляційної скарги про наявність вини всіх осіб, що були учасниками ДТП, та порушення судом першої інстанції норм процесуального права при доведенні ОСОБА_2 обставин щодо вини водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , колегія суддів оцінює критично, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 3 статті 102 ЦПК України визначено, що висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно із вимогами частин 1, 5 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

З врахуванням зазначених норм суд першої інстанції обгрунтовано відхилив за недопустимістю висновки експертів від 20.07.2023 року №СЕ-19/120-23/7627-ФП та від 22.09.2022 року №661/22-22.

Так, у висновку експерта №СЕ-19/120-23/7627-ФП від 20.07.2023 року не зазначено про те, що він підготовлений для подання до суду.

Крім цього, експерт зазначив ймовірну швидкість водіїв ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та не робив жодних висновків з приводу того, чи ймовірне перевищення швидкості цими водіями перебуває у причинно-наслідковому зв"язку із настанням ДТП.

Таким чином, даний висновок експерта не є належним та достовірним доказом того, що настання ДТП мало місце в тому числі (окрім винних дій ОСОБА_2 ) також і внаслідок порушення ПДР України водіями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Щодо висновку експерта №661/22-22 від 22.09.2022 року - цей висновок зроблений, виходячи із суб"єктивних даних, повідомлених адвокатом Кметиком В.С. у заяві про проведення експертизи та наданих ним на розгляд експерту матеріалів - письмових пояснень ОСОБА_2 . Із змісту висновку експерта не вбачається, що він використовував при проведенні експертизи будь-які інші документи, що містять інформацію про ДТП 22.04.2022 року, окрім заяви авдвоката Кметика В.С. та письмових пояснень водія ОСОБА_2 , а тому даний висновок експерта не може бути визнаний належним та достовірним доказом.

Відмовивши у задоволенні заявленого у суді першої інстанції представником ОСОБА_2 - адвокатом Кметиком В.С. клопотання про проведення фототехнічної та автотехнічної експертизи з мотивів його неналежного оформлення та обгрунтування, суд оголосив перерву у підготовчому судовому засіданні та надав можливість подати суду належно оформлене та обгрунтоване клопотання. Однак, ОСОБА_2 чи його представник своїми процесуальними правами не скористалися, повторно клопотання про призначення експертизи у суді першої інстанції, а також в апеляційній скарзі, не заявляли.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права та необ"єктивний розгляд справи.

Доводи апеляційної скарги щодо невірного визначення судом першої інстанції розміру матеріальної шкоди, колегія суддів оцінює критично та зазначає наступне.

Визначаючи розмір матеріальної шкоди, суд вірно прийняв до уваги висновок експерта № 73/22 від 25.08.2022 року та акти виконаних робіт № КМ-К-ВА10063 від 11.07.2022 та № КМ-К-ВА19747 від 08.08.2022.

Зазначені докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, які у своїй сукупності дають змогу встановити розмір спричиненої позивачці матеріальної шкоди.

Так, суд першої інстанції вірно прийняв до уваги, що в актах виконаних робіт клієнтом зазначена ОСОБА_1 , транспортний засіб, що підлягав ремонту - автомобіль марки «Toyota» моделі «Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_1 , акти містять перелік робіт та запасних частин, деталей, матеріалів, необхідних для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок експерта ОСОБА_9 є недопустимим доказом, оскільки грунтується лише на переліку документів, які незаконно отримані з ТОВ "Кристал Моторс", без посилання на інші конкретні докази, на підставі яких зроблено висновок, колегія суддів також оцінює критично.

Висновок експерта № 73/22 від 25.08.2022 року відповідає вимогам ст. 106 ЦПК України, підготовлений для подачі в суд, експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Як вбачається із змісту висновку, безпосередній огляд експертом належного позивачці транспортного засобу був проведений 12 травня 2022 року, додатковий огляд ТЗ «Toyota Land Cruiser» з демонтажем суміжних складових/запчастин - проведений експертом 30.05.2022 року в присутності ОСОБА_2 та адвоката Кметика В.С., під час обстеження проводилось фотографування цифровою фотокамерою, відповідні фотозображення наведені в додатку №1 до висновку.

Тобто, експерт особисто обстежив пошкоджений транспортний засіб, визначив пошкодження та необхідні ремонтні операції, і на підставі проведених досліджень експерт зробив висновок про розмір вартості ремонтно-відновлювальних робіт і вартості необхідних для ремонту матеріалів.

При цьому експерт прийняв до уваги відповідь ТОВ "Аудатекс України" на запит щодо відсутності даних для моделі "Toyota Land Cruiser 300" в програмному комплексі "Audatex AudaNet", наказ №23 від 01.11.2021 року стосовно встановлення вартості нормо-годин з ремонту автомобілів "TOYOTA/LEXUS" та дані вартості нових автомобілів «Toyota Land Cruiser 300 3.5 twin turbo Premium 10A/T» в м.Тернополі ТОВ "Кристал Моторс", акти виконаних робіт № КМ-К-ВА10063 від 11.07.2022 та № КМ-К-ВА19747 від 08.08.2022.

При проведенні транспортно-товарознавчої експертизи експерт керувався "Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів", затв. наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092 із наступними змінами, а також іншими нормативними актами, зазначеними у висновку.

В апеляційній скарзі не зазначено про те, що в актах виконаних робіт № КМ-К-ВА10063 від 11.07.2022 та № КМ-К-ВА19747 від 08.08.2022, та відповідно у висновку експерта № 73/22 від 25.08.2022 року були враховані роботи, матеріали чи запасні частини, які не пов"язані із ремонтом пошкоджень, спричинених автомобілю «Toyota Land Cruiser»у дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 22 квітня 2022 року.

Також відповідачем не подано жодних доказів, які б спростували подані позивачкою докази щодо вартості ремонтних робіт, матеріалів та запасних частин, що підлягали заміні.

Відповідач та його представник не заявляли клопотань про призначення судової товарознавчої експертизи на предмет визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу «Toyota Land Cruiser».

Таким чином, розмір матеріальної шкоди визначений судом на підставі поданих позивачем належних та достовірних доказів, які доводять розмір матеріальної шкоди та не спростовані відповідачем.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що позивачка не долучила доказів на підтвердження оплати нею витрат за проведення ремонтних робіт на користь ТОВ "Тойота Кристал Моторс" в сумі 417 390 грн., судом було відхилене заявлене адвокатом Кметиком В.С. клопотання про огляд у судовому засіданні оригіналів дев"яти квитанцій про сплату за проведення ремонтних робіт на загальну суму 417 339 грн., актів виконаних робіт, оскільки у відповідача є сумніви щодо правдивості та достовірності цих доказів, колегія суддів зазначає, що наведені доводи не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відсутність у матеріалах справи оригіналів квитанцій, які підтверджують понесені витрати на ремонт автомобіля, враховано судом при визначенні розміру матеріальної шкоди, зокрема, у зв"язку з тим, що докази на підтвердження оплати ремонту транспортного засобу позивач суду не надала, суд першої інстанції вважав доведеним розмір лише нарахованої, а не фактично сплаченої суми вартості відновлювального ремонту, та ухвалив рішення про відшкодування позивачеві вартості відновлювального ремонту та заподіяної шкоди без урахування суми ПДВ.

Доводи апеляційної скарги про те, що експертом ОСОБА_9 проведено нарахування величини втрати товарної вартості на всі автозапчастини, які замінені при проведенні ремонтних робіт з порушенням п.п.8.6.2 (е) п.8.6 Методики, відповідно до яких величина ВТВ КТЗ не нараховується, якщо потрібна заміна окремих складників, що не потребують пофарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура), колегія суддів оцінює критично, аналогічні доводи були заявлені у суді першої інстанції і суд надав їм обгрунтоване спростування.

Зазначені доводи представника відповідача є його суб"єктивним тлумаченням лише частини змісту п.п.8.6.2 "е" п.8.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів", без врахування усього змісту п.п.8.6.2 "е".

Так, відповідно до зазначеної норми, величина ВТВ КТЗ не нараховується, якщо потрібна заміна окремих складників, що не потребують пофарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо). Якщо, крім зазначених складників, пошкоджено складові кузова та оперення, розрахунок величини ВТВ повинен ураховувати всі пошкодження складників у комплексі.

Врахувавши, що у ДТП було пошкоджено складові кузова та оперення, зокрема, дверка передня права, крило переднє праве, капот та інші складові оперення, тому суд вірно розрахував величину втрати товарного вигляду з урахуванням всіх пошкоджень складників у комплексі.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, є аналогічні тим доводам, які заявлялися відповідачем у суді першої інстанції та яким суд першої інстанції надав оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Судом першої інстанції вірно застосовано норми матеріального права.

Судом апеляційної інстанції не встановлено допущених судом першої інстанції порушень норм процесуального права, які є підставою для зміни чи скасування рішення суду.

Рішення суду є законним та обгрунтованим, підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну представника ОСОБА_2 - адвоката Кметика Володимира Степановича - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 1 березня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 25 червня 2024 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Костів О.З.

Храпак Н.М.