Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 травня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді Ковтун Н.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання - Фартушної Є.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу №212/10531/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

До Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 січня 2024 року надійшла цивільна справа 212/10531/23 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, для розгляду за підсудністю.

18.12.2023 року ТОВ «УМ Факторинг» в особі представника звернувся до суду з позовом ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останньої на користь ТОВ «УМ Факторинг» заборгованість у розмірі 88171,00 грн., понесені судові витрати у розмірі 2684,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 23.02.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір №2976878 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Договір укладено в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За вказаним договором відповідач отримала позику у розмірі 10800,00 грн строком на 360 днів, шляхом переказу на її банківську картку № НОМЕР_1 з призначенням платежу - поповнення картки та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,40% від суми кредиту за кожен день користування - знижена процентна ставка та 1,99% від залишку суми кредиту за кожен день - стандартна процентна ставка.

В подальшому, 26.07.2023 ТОВ «Лінеура Україна» передала право вимоги за договором №2976878 від 23.02.2022 ТОВ « УМ Факторинг» у порядку передачі прав вимоги за існуючим на дату передачі договором факторингу №27072023 від 26.07.2023. Відповідно до діючого договору право вимоги, на якому ґрунтується цей позов, передане позивачу згідно витягу з реєстру прав вимоги №1 від 10.10.2023. ОСОБА_1 не виконує зобов`язань за вказаним договором, кошти у строки передбачені договором не повертає, а тому виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути та судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 05.02.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

20.02.2024 року ухвалою суду витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» (, місцезнаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) по рахунку за картою НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . Витребувано у ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (, місцезнаходження юридичної особи: 04080, м. Київ, вул. Нижньоюрківська, буд. 45-А), яким було здійснено перерахування кредитних коштів відповідно до умов договору №2976878 від 23.02.2022 в сумі 10800,00 грн., № Транзакції в системі iPay.ua - 12.03.2019 з ТОВ «Лінеура Україна», інформацію, щодо повного номеру карти № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Через неявку у судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 23.02.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2976878 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого відповідач отримала позику у розмірі 10800,00. строком на 360 днів, шляхом переказу коштів на її платіжну картку № НОМЕР_1 .

Договір укладено в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

За вказаним договором відповідач отримала позику у розмірі 10800,00 грн строком на 360 днів, шляхом переказу на її банківську картку № НОМЕР_1 з призначенням платежу - поповнення картки та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,40% від суми кредиту за кожен день користування - знижена процентна ставка та 1,99% від залишку суми кредиту за кожен день - стандартна процентна ставка, відповідні ставки зазначені в п. 1.4.2. та 1.4.1. договору.

Відповідно до п. 3.1. договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитним договором за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації) виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.

Свої зобов`язання кредитор перед позичальником виконав і надав їй кредитні кошти.

Лист АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.1.0.0/7-240402/422337 від 10.04.2024 вказує на те, що відповідачу ОСОБА_1 належить платіжна картка № НОМЕР_3 .

Згідно листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 18.08.2023 №2643_32, 18.08.2023 ТОВ «Універсальні платіжні рішення», на підставі договору №ФК-П-19/03-041 від 12.03.2019, було здійснено переказ коштів в сумі 10800 грн. на рахунок клієнта номер картки НОМЕР_3 .

Враховуючи те, що відповідач не виконав умови договору №2976878 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 23.02.2022, позивач застосовує стандартну процентну ставку - 1,99 % на строк 360 днів (10800х1,99х360= 77371,20).

Згідно п.3.1. кредитного договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кожен день фактичного користування кредитом, протягом строку дії кредиту.

За договором факторингу №27072023 від 26.07.2023, ТОВ «Лінеура Україна» відступило право вимоги ТОВ «УМ Факторинг» за кредитними договорами (а.с.7-8).

Згідно з п.2.1 договору факторингу ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується відступити ТОВ «УМ Факторинг» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «УМ Факторинг» їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Лінеура Україна» за плату на умовах, визначених договором.

Згідно з п.2.2. договору факторингу ТОВ «УМ Факторинг» набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.

10.10.2023 ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «УМ Факторинг» підписано реєстр прав вимог №1, за яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №2976878 від 23.02.2022, де боржником є ОСОБА_1 (а.с.6).

З копії платіжної інструкції №302 від 24.08.2023 вбачається, що ТОВ «УМ Факторинг» сплатив ТОВ «Лінеура Україна» 137203 грн. згідно реєстру прав вимоги №1 від 20.07.2023 (а.с.9).

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно зі статтею 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом, між ТОВ «Лінеура УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №2976878 на умовах споживчого кредиту в електронному вигляді, яким передбачено передачу коштів в безготівковій формі шляхом їх зарахування на платіжну картку позичальника.

Отже, підписавши вищевказану угоду електронним підписом, відповідач добровільно погодилася у письмовому вигляді на умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання та порядок та розмір сплати відсотків за користування кредитом.

За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними, ТОВ «Лінеура Україна» виконало свої зобов`язання за договором належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти, проте відповідач, отримавши кредитні кошти, в порушення взятих на себе зобов`язань, суму боргу по кредиту не повернула.

Враховуючи те, що ТОВ «Лінеура Україна» відступило право вимоги ТОВ «УМ Факторинг» за договором №2976878 до відповідача, у позивача наявне право на пред`явлення позову про стягнення заборгованості за цим договором.

Згідно розрахунку заборгованості, який наведено в позовній заяві заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Лінеура УКРАЇНА» становила: 88171,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 10800,00 грн, заборгованість за відсотками за 360 днів користування кредитом - 77371,20 грн, а отже саме такий розмір заборгованості підлягає стягненню із відповідача.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із ухваленням рішення суду про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені ним і документально підтверджені в розмірі 2684,00 грн по сплаті судового збору та 4000,00 грн по оплаті правової допомоги.

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 83, 141, 247, 259, 263, 264, 268, 273, 279, 280, 281, 354 ЦПК України, ст.ст.11, 204, 207, 509, 526, 549, 610, 625, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» заборгованість у розмірі 88171 (вісімдесят вісім тисяч сто сімдесят одна) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» 2684,00 грн судового збору та витрати на правничу (правову) допомогу в розмірі 4000,00 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг», місце знаходження: вул. Ризька, 73-Г офіс 7/1.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.Г. Ковту