Провадження № 2-др/638/62/24

25 червня 2024 року м. Харків
Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Рибальченко Л.М.,
за участю секретаря судового засідання Почерніної А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-
В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 травня 2024 року провадження у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь АТ КБ «Приватбанк» закрито. В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовлено.
04 серпня 2023 року представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому він просить стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на його користь судові витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн.
25 червня 2024 року від представника АТ КБ «Приватбанк» надійшли пояснення, в якому він просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення або зменшити суму цих витрат до обґрунтованої і співмірної.
В судове сторони не зявились, про дату, час та місце повідомлялись.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що в провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 травня 2024 року провадження у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь АТ КБ «Приватбанк» закрито. В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовлено.
З матеріалів справи вбачається, що представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 було повідомлено суд, що відповідач має судові витрати на правову допомогу в сумі 8000 грн. Відповідні документи будуть надані до суду протягом 5 днів з дати ухвалення судом рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і пояснення, не ухвалено рішення.
Згідно ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України - розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, щодо закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст.270 цього Кодексу.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Понесені ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу підтверджується ордером серії ПТ № 176123 від 01 листопада 2023 року, договором № б/н про надання правничої допомоги від 25 вересня 2023 року, додатковою угодою № 1 від 30 травня 2024 року, актом приймання-передачі наданих послуг №1 від 30 травня 2024 року.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).
Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19.
Відповідно до ч. 4,5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Представником позивача відповідно до вказаних положень було заявлено клопотання про зменшення розміру суми витрат на правову допомогу.
Враховуючи викладене, оцінивши рівень витрат відповідача на правничу допомогу, а також співмірність витрат зі складністю предмета спору, виходячи із критеріїв розумності та пропорційності оплати послуг адвоката, також враховуючи клопотання представника позивача про зменшення розміру суми витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про стягнення з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд -
Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн.
В іншій частині вимог заяви відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Л.М. Рибальченко