Провадження № 2/537/795/2024
Справа № 537/1591/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.06.2024 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Дядечка І.І., за участю секретаря Бобровської К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» - адвокат Столітній М.М. звернувся до суду з позовом, відповідно до вимог якого просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість у розмірі 38 355 грн, нараховані відсотки за 41 календарний день 12 238 грн 50 коп., сплачений судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.04.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, при цьому надав суду заяву згідно якої просить справу розглядати без участі представника позивача, позов підтримує повністю.
У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Відзиву на позов, заяв та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність представника позивача та відповідача.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов таких висновків.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про електрону комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг" правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 6 ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг" для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Для підтвердження достовірності походження та цілісності електронного документа може використовуватися електронна печатка. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.
Згідно ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".
Тобто, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
У ст. 11 ЗУ "Про електронну комерцію" визначено порядок укладення електронного договору, зокрема пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ст. 12 ЗУ "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 13.07.2022 між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 було укладено договір №5765099 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого останньому надано кредит в розмірі 15 000 грн.
Відповідно до п. 1.1-1.4 розділу 1 «Предмет договору» договору вбачається, що укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ТС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ITC Товариства. На умовах, встановлених Договором Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 15 000,00 гривень. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору.
Згідно положень п. 1.5, 1.5.1, 1.5.2 розділу 1 «Предмет договору» договору тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день. Знижена процентна ставка становить 1,692 % в день.
Відповідно до п. 2.1 розділу 2 «Порядок та умови надання кредиту» вбачається, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використанні реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Згідно з п. 3.1 розділу 3 «Порядок обчислення (нарахування), економічна суть та база розрахунку процентів. Порядок зміни процентів» Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт".
Пунктом 5.1 розділу 5 «Порядок повернення кредиту, сплати процентів» передбачено, що сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного в п.п.5.3. Договору.
Також, п. 6.1-6.7 договору визначена відповідальність за порушення строків виконання грошового зобов`язання Клієнтом за Договором.
Відповідно до п. 9.2 розділу 9 «Інші умови договору» вбачається, що договір вважається укладений з моменту його підписання електронними підписами Сторін і діє до повного виконання Споживачем зобов`язань за ним.
Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 погодився на укладення договору №5765099 про надання споживчого кредиту, підписавши його електронним підписом одноразовим ідентифікатором М395237.
Відповідно до Графіку платежів, що є Додатком № 1 до Договору про надання споживчого кредиту №5765099 від 13.07.2022, дата повернення кредиту 08.07.2023.
З огляду на вказане, в даному випадку сторонами погоджено умови кредитування, зокрема сума кредиту, розмір та порядок нарахування відсотків, строк повернення кредитних коштів.
Як встановлено судом, свій обов`язок згідно Договору про надання споживчого кредиту №5765099 від 13.07.2022 ТОВ "Авентус Україна" виконало у повному обсязі, шляхом перерахування грошових коштів в розмірі 15 000 грн за реквізитами платіжної картки відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою за підписом директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ОСОБА_2 від 08.06.2023 за вих. №1880.
Також, факт перерахування кредитних коштів відповідачу підтверджується листом, наданим АТ «Універсал Банк» 29.04.2024 за вих.№БТ/2943, відповідно до якого платіжна картка № НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 та 13.07.2022 на вказану картку було здійснено зарахування грошових коштів у сумі 15 000 грн.
Таким чином, ТОВ "Авентус Україна" виконало свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме надало відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором.
Судом встановлено, що 29.05.2023 між ТОВ "Фінансова компанія "Фінтранст Україна" та ТОВ "Авентус Україна " було укладено договір факторингу №25.05/23-Ф.
Пунктами 1.1-1.2 Договору передбачено, що за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту приймання-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованостей та є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до п. 3.3 договору передбачено, що ціна продажу за Договором становить 1 646 033 грн 47 коп.
У судовому засіданні встановлено, що ТОВ "Фінансова компанія "Фінтранст Україна" виконало грошове зобов`язання перед ТОВ "Авентус Україна", а саме здійснило оплату за відступлення права вимоги відповідно до вимог Договору факторингу №25.05/23-Фвід 29.05.2023, що підтверджується: платіжною інструкцією №536 від 02.06.2023, платіжною інструкцією №537 від 02.06.2023, платіжною інструкцією №538 від 02.06.2023, платіжною інструкцією №539 від 02.06.2023, платіжною інструкцією №535 від 02.06.2023
Отже, до ТОВ "Фінансова компанія "Фінтранст Україна" перейшло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема і за кредитним договором про надання споживчого кредиту №5765099, який укладено 13.07.2022 між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 , що також підтверджується витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу №25.05/23-Ф від 29.05.2023.
Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ "Фінансова компанія "Фінтранст Україна" повідомило відповідача ОСОБА_1 шляхом направлення листа на електронну пошту, яку було зазначену при укладенні договору.
Із наданих позивачем розрахунків вбачається, що станом на 01.04.2024 заборгованість за договором №5765099 про надання споживчого кредиту від 13.07.2022 не погашена, загальна сума заборгованості становить 38 355 грн.
Відповідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 536 ЦПК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Як встановлено судом, відповідач свої зобов`язання за договором №5765099 про надання споживчого кредиту від 13.07.2022 не виконує, в результаті чого станом 01.04.2024 заборгованість за кредитним договором становить 38 355 грн.
За наведених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №5765099 про надання споживчого кредиту від 13.07.2022 в розмірі 38 355 грн.
Щодо стягнення нарахованих відсотків за 41 календарний день суд зазначає наступне.
Відповідно до Договору №5765099 про надання споживчого кредиту від 13.07.2022 відповідач зобов`язувався повернути кредит та нараховані відсотки до 08.07.2023, що також зазначено в таблиці обчислення загальної вартості кредиту.
Як вбачається з розрахунків, 22.08.2022 ОСОБА_1 здійснив часткову оплату заборгованості на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 3 510 грн.
З картки обліку договору (розрахунок заборгованості) вбачається, що первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» було здійснено нарахування відсотків за Договором №5765099 про надання споживчого кредиту від 13.07.2022 до 28.05.2023 в сумі 26 865 грн, тобто до дня відступлення права вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Фінтранст Україна" відповідно до договору факторингу №25.05/23-Ф від 29.05.2024.
Пунктом 1.1. розділу 1 «Предмет договору» договору факторингу №25.05/23-Ф від 29.05.2024 передбачено, що за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Отже, умовами договору факторингу №25.05/23-Ф від 29.05.2024 передбачено, що до ТОВ "Фінансова компанія "Фінтранст Україна" переходить право грошової вимоги не тільки на суму заборгованості, яка зазначена у витязі з Реєстру боржників до Договору факторингу №25.05/23-Ф від 29.05.2023, а й право грошової вимоги за зобов`язаннями, які можуть виникнути в майбутньому.
Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) від 04.02.2020 року).
Як вбачається з матеріалів справи, після отримання права грошової вимоги за Договором №5765099 про надання споживчого кредиту від 13.07.2022 позивачем на підставі п. 1.4. та 1.5.1. зазначеного договору було здійснено нарахування відсотків за 41 календарний день користування кредитними коштами, а саме з 29.05.2023 по 08.07.2023, тобто в межах строку дії договору, на суму 12 238 грн 50 коп.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що нараховані відсотки не носять штрафного характеру, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах погодженого сторонами строку за правомірне користування грошовими коштами, розмір яких визначається договором, в результаті позовні вимоги в частині стягнення заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 12 238 грн 50 коп. є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі часткового задоволення позову.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Як вбачається з матеріалів справи, 10.07.2023 року між позивачем ТОВ "Фінансова компанія "Фінтранст Україна" та адвокатом Столітнім М.М. було укладено договір №10/07-2023 про надання правової допомоги.
Згідно з договором про надання правової допомоги №10/07-2023від 10.07.2023 клієнт доручив, а адвокат взяв на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (п. 1.1. Договору).
Відповідно до рахунку про оплату по замовленню №698/26/03 від 26.03.2024 від 26.03.2024 вбачається, що адвокатом Столітнім М.М. проведені такі роботи з правової допомоги та надані такі послуги: збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором №5765099 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 (3 години) - 3000 грн; складення позовної заяви в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором 5 годин - 5000 грн; подання до суду позовної заяви в інтересах Клієнта (2 години) - 2000 грн, а всього витрати на професійну правничу допомогу становлять 10 000 грн, які були прийняті та сплачені позивачем, відповідно до звіту про надання правової допомоги згідно Договору №10/07-2023 від 10.07.2023 та платіжної інструкції в національній валюті від 27.03.2024№4316.
Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
За правилами ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Наданими позивачем доказами підтверджено факт понесення витрат на професійну правничу допомогу, а також розумність та співмірність таких витрат.
Як роз`яснено в п. 47 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10, право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16.11.2000 № 13-рп/2000; Рішення від 30.09.2009 № 23-рп/2009; Рішення від 11.07.2013 № 6-рп/2013).
Враховуючи вищевикладене, характер спірних правовідносин, ступінь складності справи, час витрачений адвокатом на надання правничої допомоги, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені витрати з оплати професійної правничої допомоги в сумі 10 000 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп.
Керуючись ст. 1-13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 280-283, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів.з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення складено 24.06.2024
Суддя Дядечко І.І.