Справа № 372/3519/24
Провадження 2-з-48/24
ухвала

27 червня 2024 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Лимаренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області заяву представника Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2024 року АТ «Банк Кредит Дніпро» в особі представника Гайдо О.В. звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, Підставою для пред`явлення якого банк зазначає, що боржник не виконує зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилася зазначена заборгованість.

25 червня 2024 року представник позивача подала заяву про забезпечення позову яка мотивована тим, що ОСОБА_1 як позичальниця за кредитом, почала порушувати його умови, протягом тривалого часу ухилялась від виконання своїх обов`язків погашення заборгованості. Позичальниця не контактувала з Банком з приводу врегулювання проблемної заборгованості та не вчиняла жодних дій, які б свідчил про її бажання погашення наявного боргу. Банк має небезпідставні побоювання, що позичальниця буде і далі ухилятись від повернення кредитних коштів, а також вчиняти дії, спрямовані на унеможливлення виконання майбутнього рішення по справі. Маючи можливість безперешкодного розпорядження коштами, які знаходяться у беззаперечній власності (такій, що не потребує доведення) ОСОБА_1 , вона має можливість відчужити їх у будь-якій спосіб. В результаті стане неможливим виконання рішення суду про стягнення заборгованості, якщо воно буде прийняте на користь позивача. Тобто, йде мова про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у цій справі.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 2, 3 частини першоїстатті 152 ЦПК Українизаява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову або після відкриття провадження у справі.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (частина першастатті 153 ЦПК України).

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд вважає за необхідне відмовити в її задоволенні з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року у справі № 331/1255/17 (провадження № 61-11180св18) зазначено, що «забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення».

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви предметом позову є стягнення кредитних коштів в сумі 403 365,02 грн.

Звертаючись до суду з даною заявою її ініціатор в порушення п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України не зазначає де знаходяться кошти на які він просить накласти арешт - у відповідача чи в інших осіб.

В заяві про забезпечення позову позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, що в свою чергу порушить права позивача, однак відсутні докази, що існує реальна загроза невиконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене у задоволенні заяви про забезпечення позову суд відмовляє. Керуючись ст.ст. 149,151, 153, 260 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 15-денний термін з моменту її проголошення.

Суддя: Т.В. Проць