Номер провадження: 22-ц/813/2922/24
Головуючий у першій інстанції Куриленко О.М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Громіка Р.Д.,

Драгомерецького М.М.,

за участю:

секретаря Козлової В.В.,

представника АТ «ПУМБ» - адвоката Кошарського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.10.2023 року, ухваленого під головуванням судді Куриленко О.М., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

02.05.2023 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі АТ «ПУМБ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 9 138,64 євро.

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що 14.09.2022 року, на підставі заяви про приєднання до Договору про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування № 0101390/028 від 14.09.2022 року АТ «ПУМБ» - ОСОБА_1 було відкрито поточний рахунок у форматі IBAN: НОМЕР_1 в іноземній валюті євро, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки.

15.09.2022 року на рахунок відповідача були помилково зараховані грошові кошти в розмірі 9 247,64 євро (замість правильної загальної суми коштів 92,48 євро) за операцією переказу коштів з-за кордону на загальну суму 381 624,39 малагасійських аріарі (MGA) з конвертацією цих коштів в євро.

Посилаючись на те, що різниця між 9 247,64 євро та 92,48 євро, становить 9 155,16 євро, то ці кошти є безпідставно набутими грошовими коштами відповідачем, що призвело до виникнення суми неповернутого боргу відповідача у вигляді технічного (несанкціонованого) овердрафту по рахунку.

Посилаючись на зазначенні обставини, позивач просив задовольнити його вимоги (а.с.1-9).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12.10.2023 року позовні вимоги АТ «ПУМБ» було задоволено (а.с.182-186).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 9 138,64 євро.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» судові витрати у розмірі 5 492,29 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.10.2023 року, та просить ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (а.с.188-191).

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «ПУМБ» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення залишити без змін, посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги (а.с.212-214).

За клопотанням представника АТ «ПУМБ» - адвоката Кошарського О.В. (а.с.226), судове засідання у справі було призначено в режимі відеоконференції (а.с.228).

Вирішуючи питання про розгляд справи в режимі відеоконференції, за участю представника позивача АТ «ПУМБ» - адвоката Кошарського О.В., за відсутності інших учасників справи, колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи були належним чином повідомлені про час і місце судового засідання (а.с.221-225, 229-233).

Колегія суддів також зазначає, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції.

На підставі викладеного, а також враховуючи, що в своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, колегія суддів вирішила слухати справу на підставі наявних доказів.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні.

ЄСПЛ оцінює «розумність» тривалості провадження з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливість предмета спору для заявника.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що дана справа перебуває на розгляді Одеського апеляційного суду майже 4 місяці (а.с.206), колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанції у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, за наявними матеріалами справи, за участю представника позивача АТ «ПУМБ» - адвоката Кошарського О.В. у відсутність інших учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 вересня 2022 року на підставі Заяви про приєднання до Договору про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування № 0101390/028 від 14.09.2022 року АТ «ПУМБ» - ОСОБА_1 було відкрито поточний рахунок у форматі IBAN: НОМЕР_1 в іноземній валюті євро, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки (а.с.48-50).

До поточного рахунку на ім`я відповідача випущено платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International: Visa Classic Debit Quick Classic № НОМЕР_2 . Обслуговування рахунку здійснюється на умовах і в порядку, передбаченому законодавством України, правилами міжнародної платіжної системи Visa International, правилами користування платіжною карткою, договором банківського рахунку.

Так, при зверненні до суду з позовом, позивач посилався на те, що 15.09.2022 року на рахунок відповідача були помилково зараховані грошові кошти в розмірі 9 247,64 євро (замість правильної загальної суми коштів 92,48 євро), за операцією переказу коштів з-за кордону на загальну суму 381 624, 39 малагасійських аріарі (MGA) з конвертацією цих коштів в євро (зворот а.с.50).

Отже, різниця між 9 247,64 євро та 92,48 євро, яка становить 9 155,16 євро, є безпідставно набутими грошовими коштами відповідачем, що призвело до виникнення суми неповернутого боргу відповідача у розмірі 9 155,16 євро, у вигляді технічного (несанкціонованого) овердрафту по рахунку.

Так, AT «ПУМБ» є учасником Міжнародної платіжної системи Visa International, яка внесена до реєстру платіжної інфраструктури, що ведеться Національним банком України, та відповідно до закону, нормативно-правових актів Національного банку України та правил платіжної системи має право здійснювати діяльність в Україні.

Відповідно до Закону України «Про платіжні послуги», строки виконання платіжних операцій у платіжних системах встановлюються правилами платіжних систем, але не можуть перевищувати строків, визначених цим Законом (ч.6 ст. 47); правилами платіжної системи встановлюється, зокрема, схема виконання платіжних операцій, що використовується для виконання платіжних операцій (ч.10 ст.71).

Отримання грошових коштів відповідачем за переказами з-за кордону у валюті малагасійський аріарі (MGA) здійснювалася за процедурою «Visa Fast Funds» («Віза Швидкі Гроші») відповідно до правил МПС Visa.

Переказ за процедурою «Visa Fast Funds» передбачає необхідність зарахування коштів держателям платіжних карток протягом не більше ніж 30 хвилин з моменту схвалення переказу.

Таким чином, відповідно до правил МПС Visa, при ініціюванні кожного переказу з-за кордону у малагасійських аріарі (MGA) на рахунок відповідача, з використанням реквізитів платіжної картки МПС Visa, за таким переказом банком повинна бути забезпечена доступність коштів на рахунку отримувача (відповідача) не пізніше ніж 30 хвилин з моменту схвалення переказу, тобто до їх фактичного отримання від МПС Visa. Відповідно, банк повинен здійснити розрахунок грошової суми, на яку необхідно збільшити доступність-коштів на рахунку, до фактичного надходження до банку коштів від МПС Visa за переказом.

При чому, по усім переказам з-за кордону, що здійснені у валюті малагасійський аріарі (MGA), внаслідок рахункової помилки у програмному комплексі процесингового центру AT «ПУМБ» на рахунки отримувачів переказу зараховувалася грошова сума у стократному розмірі від ініційованої суми переказу.

Помилка в розрахунках обумовлена тим, що в програмному компоненті Integrated Transaction Management версії 4.5, який є частиною програмного забезпечення процесингового центру AT «ПУМБ», неправильно визначено «параметр експоненти», який визначає скільки цифр у кінці суми переказу, який підлягає зарахуванню отримувачу, мають бути відокремлені комою. У «параметрі експоненти» замість значення «2» було вказано значення «0», що призвело до того, що програмне забезпечення ІТМ не ставило кому перед двома останніми цифрами суми транзакції для позначення останніх двох цифр як сантими.

Необхідність відокремлення двох останніх цифр суми транзакції комою від решти суми валютної транзакції MGA пояснюється тим, що мінімальною одиницею MGA є один сантим, що становить одну соту (1/100) валюти малагасійський аріарі (MGA). Якби програмні компоненти, що визначають «параметр експоненти», були реалізовані належним чином, останні дві цифри були б позначені як сантими, в результаті чого на рахунки отримувачів були б зараховані коректні суми транзакцій. Натомість, до моменту виявлення та усунення проблеми, на рахунки отримувачів були зараховані суми, що в сто разів перевищували фактичні суми, які мали б бути зараховані.

Разом з тим, згідно з інформацією наведеною МПС МПС Visa у своєму листі-відповіді від 02.02.2023 року на лист - запит АТ «ПУМБ» щодо реквізитів платіжних операції з переказу коштів з використанням платіжних інструментів (платіжних карток) Visa International у валюті малагасійський аріарі (MGA), що були виконані з конвертацією у валюту розрахунку з МПС Visa International (USD).

Наведені дані, отримані від МПС Visa, достеменно підтверджують, що переказ з використанням реквізитів платіжної картки відповідача № НОМЕР_2 був ініційований платником 15 вересня 2022 року 14:09:08, саме у розмірі 381 624,39 MGA, а не у розмірі 38 162 439,00 MGA, що є помилковим. Використання помилкового розміру переказу 38 162 439,00 MGA при розрахунку суми до зарахування на рахунок отримувача (відповідача) підтверджується випискою по рахунку (а.с.50-звор.).

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що безпідставне отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 9 247,64 євро (замість правильної суми 92,48 євро) без достатніх правових підстав внаслідок рахункової помилки у програмному комплексі процесингового центру AT «ПУМБ» підтверджується документами, доданими до позову.

Більше того, згідно з випискою по рахунку відповідача після помилкового зарахування грошових коштів на рахунок відповідача, останнім було знято готівкою у терміналі: 16.09.2022 - 2 400 євро, 19.09.2022 - 2 200 євро, 20.09.2022 - 2 600 євро, 21.09.2022 - 1 950 євро, а разом знято - 9 057, 52 євро (а.с.50-зворот).

В подальшому, як вбачається з тієї ж виписки, після виявлення помилки щодо безпідставного зарахування грошових коштів на рахунки отримувачів у стократному розмірі від ініційованої суми переказів та при здійсненні отримувачами видаткових операцій понад суму залишку власних коштів на рахунку, ПАТ «МТБ БАНК» було здійснено корегування помилкового зарахування коштів по операціям у валюті малагасійський аріарі (MGA), у тому числі щодо рахунку відповідача, на якому 11.10.2022 року утворилась заборгованість за технічним (несанкціонованим) овердрафтом у розмірі 9 138,64 євро, що підтверджується випискою по рахунку відповідача.

Рекомендованим листом від 21.10.2022 року (вих. №01/692-01/ОВ25) ПАТ «МТБ БАНК», з метою досудового врегулювання спору, відповідачу було направлено вимогу про сплату заборгованості за технічним (несанкціонованим) овердрафтом (а.с. 52-зворот-53), який 15.09.2022 року був отриманий відповідачем ОСОБА_1 , що підтверджується його підписом (а.с. 55, 55-зворот).

В подальшому, як вбачається з матеріалів справи, 27.10.2022 року між ПАТ «МТБ Банк» та AT «ПУМБ» укладено Договір про відступлення права вимоги № 005/10-2022, згідно якого до Нового кредитора (позивача) переходять Права вимоги Первісного кредитора (ПАТ «МТБ БАНК») в обсязі і на умовах, що існують на момент переходу цих прав (п. 1.2 Договору про відступлення права вимоги) (а.с.56-60).

Згідно з Реєстром боржників (Додаток №1 до Договору про відступлення права вимоги), що є невід`ємною частиною Договору про відступлення права вимоги (№ з/п 56), ПАТ «МТБ БАНК» (первісний кредитор) відступив АТ «ПУМБ» (новому кредитору) права вимоги заборгованості у розмірі 9 138,64 євро до Боржника (відповідача) ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) (а.с.62).

Листом від 31.10.2022 року за вих. № ЖП/800-01/ОВ25, ПАТ «МТБ БАНК» сповістив відповідача про укладання з АТ «ПУМБ» Договору про відступлення права вимоги, внаслідок чого права вимоги щодо відшкодування заборгованості за технічним (несанкціонованим) овердрафтом за рахунком ОСОБА_1 відступлені до АТ «ПУМБ», як до нового кредитора, та необхідності погашення заборгованості у розмірі 9 138,64 євро на користь нового кредитора (а.с.53, 54-зворот).

Однак, станом на дату звернення AT «ПУМБ» до суду безпідставно отримані відповідачем грошові кошти у добровільному порядку AT «ПУМБ» не повернуто.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 1068 ЦК України, банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунку або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом.

За змістом ч.1 «Визначення термінів» Розділу 1 «Загальних засад» Публічної Пропозиції AT «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, несанкціонований овердрафт - це заборгованість клієнта перед банком, що не була обумовлена договором, не є прогнозованою в розмірі та за часом виникнення та яка виникає внаслідок здійснення клієнтом видаткових операцій з карткового рахунку на суму, що перевищує встановлений Банком розмір Платіжного ліміту.

Згідно до п. 3.3.4. ч. 3 «Порядку здійснення розрахунків» Розділу II «Послуг Банку» Публічної Пропозиції AT «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за несанкціонованим овердрафтом в повному обсязі протягом 15 календарних днів з дня його виникнення. Сума заборгованості за несанкціонованим овердрафтом, що не повернена протягом 15 календарних днів з дати його виникнення, вважається простроченою заборгованістю. При непогашенні клієнтом у встановлений строк заборгованості за несанкціонованим овердрафтом, процентами за користування коштами несанкціонованого овердрафту, банк набуває право, а клієнт цим безвідклично доручає банку самостійно, на підставі належним чином оформлених банком платіжних документів, списувати грошові кошти в розмірі, необхідному для погашення простроченої заборгованості за несанкціонованим овердрафтом з будь-яких інших рахунків клієнта, відкритих в банку, а також з будь-яких рахунків клієнта, які буде відкрито йому в банку після укладення цього договору.

Оскільки, після виявлення помилки щодо безпідставного зарахування коштів на рахунок відповідача у стократному розмірі від ініційованої суми переказів та здійснення відповідачем видаткових операцій понад суму залишку власних коштів на рахунку, AT «ПУМБ» було здійснено корегування сум по рахунку, у зв`язку з чим 11.10.2022 року виник несанкціонований (технічний) овердрафт у розмірі 9 138, 64 євро, що є майном, отриманим відповідачем без достатньої правової підстави.

Відповідно до дійсних обставин справи та відповідних їм правових відносин на рахунок відповідача помилково зараховано грошові кошти у стократному розмірі від ініційованих сум операцій, а у подальшому відповідачем за рахунком здійснено видаткові операції і не повернуто грошові кошти AT «ПУМБ», незважаючи на направлені останньому вимоги про повернення безпідставно набутого майна.

Отже, помилкове зарахування коштів на рахунок відповідача у більшій сумі вказує на те, що грошові кошти у розмірі 9 155,16 євро, з яких 9 138,64 євро не повернуто відповідачем, становлять суму боргу відповідача, набуті ним не на підставі норм закону чи умов Договору, тобто без достатньої правової підстави, що узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 26 травня 2021 року у справі № 202/7994/17-ц.

Згідно зі ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс 18) та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду: від 23.01.2020 року у справі №910/3395/19; від 23.04.2019 року у справі №918/47/18; від 01.04.2019 року у справі №904/2444/18.

Сутність зобов`язання із набуття майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення (постанови Верховного Суду: від 08.09.2021 року у справі №201/6498/20; від 08.09.2021 року у справі № 206/2212/18; від 28.01.2020 року у справі №910/16664/18; від 06.03.2019 року у справі № 910/1531/18).

Пунктом 86 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) вказано, що «саме на суд покладено обов?язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту».

Доводи апеляційної скарги про те, що факт отримання ОСОБА_1 суми не 92,47 євро а 9 247, 64 євро належним чином не підтверджений, апеляційний суд відхиляє, оскільки вказане спростовано матеріалами справи, а саме: випискою по рахунку ОСОБА_1 (а.с. 50-звор.).

Разом з тим, у своїй апеляційній скарзі, ОСОБА_1 вказує, що не доведено факт отримання ним коштів у сумі 9 247, 64 євро через програму SWIFT, оскільки не була виконана ухвала Київського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2023 року про надання інформації ПАТ «МТБ БАНК», які суми грошових коштів поступили через SWIFT для ОСОБА_1 .

З підстав наведених вище, разом із апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про повторне витребування вищезазначеної інформації.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

По-перше: спірний переказ не є SWIFT-переказом, а платіжною операцією Transfergo та Visa.

Transfergo, в свою чергу є міжнародною платіжною системою (оператор TRANSFERGO LTD) відомості про яку, внесено до Реєстру платіжної інфраструктури (РПІ) 27.10.2021 року, згідно з відомостями на офіційному сайту Національного банку України. Ініціація переказу платником здійснювалась через МПС TransfeGo на банківську карту ОСОБА_1 , яка обслуговується за правилами міжнародної системи Visa.

Крім того, слід вказати, що TransferGo дозволяє платнику здійснити переказ у валюті, яка є відмінною від валюти платника.

По-друге: слід вказати, що з наданої на запит ухвали Київського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2023 року інформації, викладеною в листі МПС Visa від 02.02.2023 року, вбачається, що МПС Visa забезпечила виконання переказу 15.09.2022 року, у розмірі 381 624, 4 MGA, що здійснювався з використанням реквізитів платіжної картки відповідача МПС Visa - № НОМЕР_4 (а.с.173-178).

Більше того, як вже було зазначено вище, отримання грошових коштів відповідачем здійснювалось процедурою «Visa Fast Funds», який за процедурою передбачає зарахування коштів не більше ніж за 30 хв.

Згідно до листа МПС Visa від 02.02.2023 року переказ було здійснено у розмірі 381 624,4 MGA, а не 38 162 439 MGA, за який ПАТ «МТБ БАНК» отримано покриття 92,72 доларів США, а не 9 247,64 євро (а.с.173-178).

Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що ухвала Київського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2023 року про надання інформації ПАТ «МТБ БАНК» виконана у повному обсязі.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваного судового рішення.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів також зазначає, що ЄСПЛ вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, оскільки рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.10.2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08.04.2024 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький