Справа № 438/121/24
Провадження 2/438/150/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 червня 2024 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі головуючого - судді Ткачової С.М., за участю секретаря Терлецької Ю.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу

№ 438/121/24, провадження №2/438/150/2024

за позовом ОСОБА_1

до Бориславського відділу Державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

третя особа Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»

про скасування арешту майна

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 не з`явилась;

представник позивача: адвокат Романів Ірина Богданівна, (ордер серії ВС№1254977 від 19.01.2024);

відповідач: представник Бориславського відділу Державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не з`явився;

третя особа: представник Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" Гнатишак О.В. (довіреність №1901-К-Н-О від 26.07.2022);

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить припинити зареєстроване Бориславським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження нерухомого майна актуальна інформація зі спеціального розділу про державну реєстрацію обтяжень у вигляді арешту, номер запису про обтяження: 27739527 (спеціальний розділ), дата, час державної реєстрації: 03.09.2018 13:50:05, державний реєстратор: Дубик Юрій Ярославович, Бориславський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області; постанова про арешт боржника, серія та номер: 55871162, виданий 03.09.2028, видавник: Бориславський МВ ДВС; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:42811341 від 03.09.2018 13:50:26, Дубик Юрій Ярославович, Бориславський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження: особа майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 , орган державної влади, обтяжував: Бориславський МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області; опис предмета обтяження: все нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відділі Бориславського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебувало виконавче провадження №55871162 відкритого на підстві виконавчого напису №14632, виданого 08.12.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 2961772,82 грн. 31 серпня 2018 року, начальником Бориславського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Дубиком Юрієм Ярославовичем при примусовому виконання за ВП №55871162 було винесено постанову про арешт майна боржника, а саме: накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 та внесено відомості до Державного реєстру речових прав. Постановою про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №55871162 від 03.09.2018 року, виконавчий напис №14632 від 08.12.2017 року, було повернуто стягувачу у зв`язку з тим, що в боржника відсутнє майно та доходи, окрім майна на яке згідно Закону України «Про маротарій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути звернуто примусове стягнення. Виконавче провадження завершено на підставі п.9. ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». У постанові державним виконавцем було зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 03.09.2021 року. Вказує, що стягувач повторно у встановлений постановою строк, тобто до 03.09.2021 не пред`являв виконавчий документ до виконання, а тому вважає, що стягувач (третя особа) втратив право на примусове стягнення боргу так як пропустив визначений законом строк на повторне пред`явлення виконавчого листа до виконання. Оскільки під час виконання виконавчого провадження ВП № 55871162 на все майно був накладений арешт, й на даний час обтяження не знято та не припинено, змушена звернутися до суду з позовом про скасування арешту майна. Накладений арешт на все майно, є перешкодою у здійсненні права власності на майбутні об`єкти рухомого і нерухомого майна. Вона обмежена у здійсненні будь-якої банківської операції. Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. На підставі наведеного просить позовні вимоги задовольнити.

Від представника третьої особи АТ КБ "Приватбанк" Гнатишака О.В. 11.03.2024 надійшли спростування на позовні вимоги, у яких посилається на необґрунтованість та безпідставність даного позову, просить відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. З представлених додатків до позовної заяви вбачається, що в межах виконавчого провадження № 55871162 винесено 03 вересня 2018 року постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п. 9. ч. 1. ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Даними з Інформації про виконавче провадження від 30.12.2022 стверджується, що завершальною дією в межах виконавчого провадження було винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п. 9. ч. 1. ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», та відсутній будь який запис з приводу завершення виконавчого провадження. Наведене свідчить про те, що мало місце не закінчення виконавчого провадження, а виключно повернення виконавчого документа стягувачу, а не завершення виконавчого провадження. Разом з тим при поверненні виконавчого документу стягувачеві, арешт майна не знімається. Законом визначено спеціальний порядок (ч. 4 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження») зняття арешту із майна саме на той випадок, коли виконавчий документ було повернуто стягувачу, відтак не підлягають застосуванню до правовідносин сторін загальні приписи ч. 5 ст. 59 Законом України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Крім цього зазначає, що рішенням Бориславського міськрайонного суду Львівської області від 26 квітня 2013 року та рішенням Апеляційного суду Львівської області від 03 серпня 2015 року, встановлено наявність у ОСОБА_1 заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № LVBRGA від 28 серпня 2008 року у розмірі 39285,62 доларів США. Разом з тим майно ОСОБА_1 , на яке накладено арешт перебуває в іпотеці та на нього зареєстроване іпотечне обтяження. Відтак ОСОБА_1 не може вчиняти жодних дій щодо такого майна та жодним чином реалізовувати права власності. На підставі наведеного просить ухвалити рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 21.03.2024 надійшли письмові пояснення, в якій остання зазначає про те, що не погоджується із твердженнями представника третьої особи, що завершальною дією в межах виконавчого провадження № 55871162 є не закінчення виконавчого провадження, а лише повернення виконавчого документу стягувачу. Також вказує, що Бориславський відділ ДВС, не може здійснити виконавчу дію щодо зняття арешту всього майна боржника в силу тих обставин, що перш за все матеріали виконавчого провадження № 55871162 знищені у зв`язку із закінченням терміну зберігання, а також відповідно до вимог ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець не може здійснити виконавчу дію зняття з арешту майна боржника, так як у нього відсутнє судове рішення про зняття арешту з майна боржника. Звертає увагу суду, що третя особа втратила право на примусове стягнення боргу, так як пропустила визначений законом строк на повторне пред`явлення виконавчого листа до виконання, а також не виконав свої зобов`язання про стягнення боргу за рішенням суду, що призвело до уникнення прострочення кредитора. Вказує, що позивач є співвласником іпотечної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а тому має право звернутись із вказаним позовом, оскільки кредитор (третя особа) свого часу не переоформив право власно на іпотечне майно. На підставі наведеного просить позовні вимоги, задовільнити.

28.05.2024 від представника третьої особи АТ КБ "Приватбанк" - Гнатишака О.В. надійшла відповідь на пояснення сторони позивача, яка за змістом аналогічна раніше поданим спростуванням на позовні вимоги.

Судом вжито усіх заходів для повідомлення відповідача, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву чи заперечень на позовну заяву.

2. Заяви (клопотання ) учасників справи.

06 лютого 2024 року на адресу суду надійшло заява представника АТ КБ «ПриватБанк» Гнатишак О.В. про проведення судового засіданні в режимі відеоконференції.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 26.01.2024 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження.

07.02.2024 ухвалою Бориславського міського суду Львівської області заяву представника АТ КБ «ПриватБанк» Гнатишака Олега Володимировича про проведення судових засідань в режимі відеоконференції, задоволено.

27.03.2024 ухвалою Бориславського міського суду Львівської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Протокольною ухвалою від 29.05.2024 визнано неявку відповідача неповажною.

Протокольною ухвалою від 18.06.2024 суд постановив: визнати повторну неявку відповідача неповажною та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що у Бориславському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на примусовому виконанні перебував виконавчий напис №14632 виданий 08.12.2017 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., на підставі якого 22.02.2018 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №355871162 (а.с. 9).

З копії постанови про арешт майна боржника ВП №55871162 від 31.08.2018 вбачається, що на майно ОСОБА_1 накладено арешт (а.с. 10).

Згідно постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №55871162 від 03.09.2018, виконавчий напис №14632 від 08.12.2017 року, було повернуто ПАТ КБ «Приват банк» у зв`язку з тим, що в боржника відсутнє майно та доходи, окрім майна на яке згідно Закону України «Про маротарій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути звернуто примусове стягнення.

Інформацією про виконавче провадження №б/н від 30.12.2022 підтверджено, що у державного виконавця Бориславського відділу Державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції на виконанні перебував виконавчий напису №14632, виданий 08.12.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват банк» заборгованості у розмірі 2961772,82 грн. Стан виконавчого провадження «Завершено», назва виконавчої дії «Повернення ВД стягувачу п.9 ч. 1 ст. 37 (встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника)» (а.с. 12-13).

Як вбачається із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 12.01.2024 №361706856, на все нерухоме майно ОСОБА_1 , Бориславським міським відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області накладено арешт. Також вказаною інформацією підтверджено, що 30.03.2023 квартира загальною площею 62,3 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обтяжена іпотекою від 02.09.2008 № 7835121, повідомлення від 01.09.2008 ЗАТ КБ «Приватбанк» (а.с.7-8).

Згідно копії відповіді начальника відділу Бориславського відділу Державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Ю.Дубика №16852 від 27.10.2023, виконавче провадження №55871162 - 03.09.2018 року завершено на підставі п.9. ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника). Матеріали виконавчого провадження знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.с. 20).

Згідно рішення Бориславського міського суду Львівської області від 26.04.2023 у справі № 438/742/22, у задоволенні позовних вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено, в зв`язку з тим, що право позивача на застосування ст. 625 ЦК України не настало.

Судом встановлено, що рішеннями: Бориславського міського суду від 28.03.2014 у справі № 130/1936/2012, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - орган опіки і піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення - задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № LVBRGA від 28 серпня 2008 року в розмірі 39285 доларів США 62 центи, що еквівалентно 313 892 гривень 13 копійок, відповідно до курсу НБУ від 15 листопада 2012 року звернути стягнення на квартиру загальною площею 62,3 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним Акціонерним товариством КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та малолітнього ОСОБА_6 , які зареєстровані та проживають у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, іміграції та реєстрації фізиних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу даної квартири. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 3138 гривень 92 копійки сплаченого судового збору.

Згідно рішення Апеляційного суду Львівської області від 03.08.2015, яке набрало законної сили, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 28 березня 2014 року змінено в частині звернення стягнення на предмет іпотеки по договору іпотеки нерухомого майна, доповнивши його: за ціною продажу предмета іпотеки, встановленою незалежним експертом оцінювачем, а саме ринкової вартості нерухомого майна на момент реалізації. Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» №1304-VII від 03 червня 2014 року. Рішення Бориславского міського суду Львівської області від 28 березня 2014 року в частині задоволення позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - орган опіки і піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради, про виселення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні цієї частини позовних вимог. Скасувати рішення в частині стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в користь Публічного акціонерного товариства ПриватБанк 3138 гривень судового збору та ухвалити в цій частині нове рішення. Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства КБ Приватбанк по 784,73 грн. судового збору з кожного.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно з ч. 4,ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Пунктом 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" не є підставою для зняття арешту з майна боржника, оскільки відповідно до частини третьої цієї статті арешт з майна знімається у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 березня 2020 року в справі № 137/1649/17 (провадження № 61-26969св18) зазначено, що "повернення виконавчого документа стягувачу не є підставою для закінчення провадження. Зняття арешту з майна боржника пов`язується із закінченням виконавчого провадження, а не з поверненням виконавчого документа стягувачу".

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено зняття арешту з майна боржника у разі винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу з підстав, визначених п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

З досліджених матеріалів справи судом встановлено, що позивач має не виконані зобов`язання перед третьою особою АТ КБ «Приват банк».

Доказів повного погашення заборгованості за виконавчими документами на момент подання позову відповідно до ст. 81 ЦПК України суду не надано.

Крім цього, з огляду на долучені письмові докази, судом встановлено невиконання позивачем рішень Бориславського міського суду від 26.04.2013 у справі № 130/1936/2012 та Апеляційного суду Львівської області від 03.08.2015 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру, в зв`язку з мораторієм

Статтею 129 Конституції України, а також п. 7 ч. 3 ст. 2 ЦПК України встановлено, що однією з засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи вказане, слід зазначити, що рішення суду, яке вступило в законну силу, повинно бути виконано за будь-яких обставин, оскільки належне виконання рішення суду є складовою права особи на справедливий судовий розгляд, що неодноразово визнавалося ЄСПЛ. При цьому, недоліки механізму виконання рішення суду не можуть стати на заваді належному виконанню судового рішення, і, відповідно, реалізації права особи на справедливий судовий розгляд.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

За п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» ухвалюючи рішення, суд згідно з частиною першою статті 214 ЦПК має визначити, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має не виконані зобов`язання перед третьою особою АТ КБ «Приват банк». Доказів повного погашення заборгованості за виконавчим документом чи дій спрямованих на погашення заборгованості на момент подання позову суду не надано. Виконавче провадження № 55871162 завершено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (повернення виконавчого документу стягувачеві, у зв`язку із відсутністю майна та доходів, окрім майна га яке згідно Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути звернуто примусове стягнення ), а не у зв`язку з виконанням зобов`язання. Також позивач в судовому засіданні не надано належних та допустимих доказів порушення, невизнання чи оспорення її прав та інтересів саме відповідачем Бориславським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, як і не доведено, яке право власності порушено.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонеркою, відрахувань за спірною постановою не відбувається.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

5. Позиція суду.

На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається учасник справи, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Бориславського відділу Державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», про скасування арешту майна, слід відмовити.

Судом встановлено, що зобов`язання позивачкою не виконано. Позивачкою та її представником в судовому засіданні не доведено які саме права, свободи чи законні інтереси ОСОБА_1 порушені, невизнані чи оспорюються, які суд повинен захистити. Таким чином суд приходить до висновку, що не було порушене право, яке може виникнути в майбутньому (припущення), за захистом якого позивач звернувся до суду. Суд відмовляє у позові через його необґрунтованість.

6. Розподіл судових витрат між сторонами.

При зверненні до суду з позовом позивачем було оплачено судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп. Відповідно до положень п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. ст. 18, 81, 89, 141, 258,263-265, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Бориславського відділу Державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», про скасування арешту майна відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було врученим у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення ухвалено та надруковано в єдиному примірнику в нарадчій кімнаті.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені, проголошені та вручені 18.06.2024. Повний текст рішення виготовлений 26.06.2024.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , (ордер серії ВС№1254977 від 19.01.2024);

Відповідач: Бориславський відділ Державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ,, адреса: 82300, Львівська область, м. Борислав, вул. Міцкевича, 64;

третя особа: АТ КБ "Приватбанк", , адреса: 82300, Львівська область, Дрогобицький район, м. Борислав, вул. Грушевського, 1д;

представник третьої особи: Гнатишак Олег Володимирович, (довіреність №1901-К-Н-О від 26.07.2022).

Суддя Світлана ТКАЧОВА