Справа № 452/2207/24
УХВАЛА

судового засідання

04 липня 2024 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Кафтан О.Ю.,

із участю: представника заявника ОСОБА_1 ,

начальника Самбірського ВДВС Ханас І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову старшого державного виконавця Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Присліпської Галини Романівни від 30.05.2024 року про закінчення виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в:

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду із зазначеною скаргою посилаючись на те, що постановою старшого державного виконавця Самбірського ВДВС від 30.05.2024р. закінчено виконавче провадження №72817323 на виконання виконавчого листа №452/46/22, виданого на підставі рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 6 липня 2023 року про стягнення з ОСОБА_2 , на користь військової частини НОМЕР_1 коштів за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися в сумі 2232,48грн та 2270грн сплаченого судового збору, - у зв`язку із смертю боржника. Заявник уважає, що при винесенні постанови державним виконавцем не враховано відповідні вимоги щодо можливого правонаступництва, не перевірено чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чим порушено права військової частини; відтак постанова винесена без належних правових підстав та повинна бути скасованою.

Під час судового розгляду представник заявника ОСОБА_1 підтримав скаргу та просив таку задовольнити, так як державний виконавець передчасно винесла постанову про закінчення виконавчого провадження, не звертаючись у відповідні органи для встановлення правонаступників боржника.

Начальник Самбірського ВДВС ОСОБА_3 заперечила скаргу, зазначивши, що військова частина звернулася до суду про стягнення боргу вже після смерті боржника, чим вчинила недобросовісно та вводячи в оману державного виконавця і суд, відтак просила у задоволенні такої відмовити.

Вислухавши учасників судового розгляду, суд дійшов висновку про задоволення скарги виходячи з наступного:

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом установлено, що постановою старшого державного виконавця Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Присліпської Галини Романівни від 30.05.2024 року закінчено виконавче провадження №72817323 на виконання виконавчого листа № 452/46/22 виданого на підставі рішення Самбірського міськрайонного суду про стягнення з ОСОБА_2 , на користь військової частини НОМЕР_1 , як кошти за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися в сумі 2232,48грн(дві тисячі двісті тридцять дві гривні 48коп) та 2270грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень) сплаченого судового збору у зв`язку із смертю боржника.

Пункт 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому проваджені не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувана чи боржника.

Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, які нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства у об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст. 608 ЦК України. Частиною 1 ст. 608 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Обов`язок відшкодувати заборгованість та судовий збір, не є особистим немайновим правом чи таким, що нерозривно пов`язано з особою спадкодавця, а тому підлягає відшкодуванню правонаступниками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем.

Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Частиною 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Разом з тим, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 34 виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій в разі звернення виконавця або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою ст. 15 Закону.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Матеріали справи не містять жодних доказів того, що державним виконавцем вживались заходи по встановленню кола спадкоємців (правонаступників) боржника. Суд зауважує, що у зв`язку з тим, що виконавче провадження було закінчено без встановлення правонаступника (якщо такий є) боржника, щодо якого державний виконавець мав змогу отримати інформацію, скориставшись своїм правом, передбаченим ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», військова частина самостійно не має можливості встановити правонаступника боржника з огляду на ст. 8 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до вказаної статті нотаріус та особи, зазначені у статті 1 цього Закону, а також помічник нотаріуса зобов`язані зберігати нотаріальну таємницю, навіть якщо їх діяльність обмежується наданням правової допомоги чи ознайомленням з документами і нотаріальна дія або дія, яка прирівнюється до нотаріальної, не вчинялась. Довідки про вчинені нотаріальні дії та інші документи надаються нотаріусом протягом десяти робочих днів на обґрунтовану письмову вимогу суду, прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування у зв`язку з кримінальним провадженням цивільними, господарськими, адміністративними справами, справами про адміністративні правопорушення, що знаходяться в провадженні цих органів, з обов`язковим зазначенням номера справи та прикладенням гербової печатки відповідного, а також на обґрунтовану письмову вимогу державного виконавця, приватного виконавця за виконавчим провадженням з обов`язковим зазначенням номера виконавчого провадження та реквізитів виконавчого документа, на підставі якого здійснюється виконавче провадження.

Таким чином, судом установлено, що державним виконавцем не вжито заходів по встановленню правонаступників після смерті ОСОБА_4 , чим позбавлено стягувача можливості реалізувати своє право на примусове виконання судового рішення.

Керуючись ст. 451 ЦПК України, - суд

п о с т а н о в и в:

Скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №72817323 від 30 травня 2024 року старшого державного виконавця Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Присліпської Галини Романівни.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів із дня виготовлення 8 липня 2024 року повного судового рішення.

Суддя