ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/243/23 Номер провадження 22-ц/814/478/24Головуючий у 1-й інстанції Клименко С.М. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.,

за участю секретаря судового засідання - Сальної Н.О.,

заявника - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 червня 2023 року

у справі окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Кременчуцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про встановлення факту визнання батьківства

УСТАНОВИВ:

коротко змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зобов`язання Кременчуцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) внести зміни до актового запису № 22 від 16.05.2005 про народження ОСОБА_2 , де у відомостях про батька вказати батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказувала, що з 2003 по 2008 роки проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 в селі ОСОБА_4 ; разом вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет. ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився син - ОСОБА_5 , в свідоцтві про народження якого за її вказівкою в графі «батько» був вказаний: « ОСОБА_6 », оскільки ОСОБА_3 на той час не мав документів і вона не змогла записати його батьком дитини, хоча останній визнавав себе батьком, дбав про сина, утримував та виховував його.

Відповідно до сповіщення сім`ї № 10/7037 від 03.11.2022 ОСОБА_3 зник безвісті 12.10.2022 під час виконання бойового завдання поблизу м. Соледар Донецької області. У зв`язку із вказаними обставинами, заявник вказувала, що встановлення факту визнання батьківства має значення для реалізації особистих немайнових та майнових прав їх сина.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 червня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Кременчуцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про встановлення факту визнання батьківства відмовлено.

коротко змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

Із вказаним рішенням не погодилась заявник ОСОБА_1 та оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі прохала рішення місцевого суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення про задоволення заяви.

Вказувала на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи;

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини; доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Місцевим судом установлено, що згідно зі свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , виданого Кременчуцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 2, матір`ю ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , в селі Михайленки Кременчуцького району Полтавської області, є ОСОБА_1 , батьком зазначений ОСОБА_6 .

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 пояснили, що ОСОБА_3 був сиротою та разом з ОСОБА_1 з 2004 року проживав як чоловік та жінка в селі ОСОБА_4 ; разом вони вели спільне господарство; у 2005 році в них народився син ОСОБА_5 , який називав ОСОБА_3 батьком, а він його сином; разом святкували дні народження, постійно спілкувалися; коли вони розійшлися та ОСОБА_11 одружився, то він все одно продовжував спілкуватися з сином.

Відмовляючи в задоволенні заяви про встановлення того факту, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцевий суд зазначив, що передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим. Вказане в судовому засіданні не встановлено. Отже, правові підстави для встановлення факту батьківства відсутні

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина сьома статті 19 ЦПК України).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичні наслідки, якщо: (1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; (2) чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; (3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; (4) встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц, від 23 січня 2019 року у справі № 536/1039/17 (пункт 17)).

Велика Палата Верховного Суду вже неодноразово висловлювалася про те, що інститут окремого провадження та встановлення у цьому провадженні юридичного факту не передбачено для того, щоби вирішувати будь-який спір про право.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (частина шоста статті 293 ЦПК України). Тобто мають право на вирішення спору за належною позовною вимогою у відповідному виді судочинства.

Розгляд справи у порядку окремого провадження неможливий, якщо: (а) спір про право уже існує на момент подання заяви у цьому порядку; (б) спір про право виникає під час розгляду справи у такому порядку.

Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 ст. 135 СК України.

Пленум Верховного Суду України в абз. 3-5 п. 7 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що місцевий суд вірно дійшов висновку, що на час розгляду справи факт смерті ОСОБА_3 належними доказами у справі не підтверджений, що виключає факт встановлення батьківства згідно з вимогами ст. 130 СК України.

З поданої до суду заяви також вбачається, що ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_12 , яка отримала повідомлення від військової частини про те, що її чоловік ОСОБА_3 зник безвісті, та що у неї є право на отримання відповідних пільг. (а.с. 16, 22)

На зазначену обставину місцевий суд уваги не звернув та не надав оцінки тому факту, що метою пред`явлення даної заяви є підтвердження особистих немайнових та майнових прав дитини, в тому числі, і на отримання відповідних пільг, передбачених для військовослужбовців та членів їх сімей.

Місцевий суд не залучив до участі у справі дружину ОСОБА_3 - ОСОБА_12 , на права та інтереси якої безпосередньо впливає юридичний факт, за встановленням якого заявник ОСОБА_1 звернулась до суду.

До участі у справі необхідно було також залучити і органи, які уповноважені державою надавати відповідні пільги військовослужбовцю та членам його сім`ї.

Зазначені обставини свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Частиною 6 статті 294 ЦПК України визначено, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

За таких обставин, місцевий суд повинен був залишити заяву без розгляду у зв`язку із наявністю спору про право, а не відмовляти в задоволенні заяви по суті. Заявник не позбавлена у такому разі можливості звернутися до суду в порядку позовного провадження з вимогою про встановлення факту батьківства.

висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначені висновки апеляційного суду щодо наявності спору про право, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з залишенням заяви без розгляду.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 червня 2023 року скасувати, а заяву ОСОБА_1 - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 січня 2023 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді О.О. Панченко

В.П. Пікуль