Справа № 930/1334/24
Провадження №2/930/535/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2024 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді: Царапори О.П.

за участю секретаря судових засідань: Поліщук Р.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи її тим, що на початку червня місяця 2023 року позивач домовився із відповідачем ОСОБА_2 і її рідною сестрою ОСОБА_3 про те, що вони продадуть йому належний їм на праві сумісної часткової власності - по частині житловий будинок з господарськими будівлями, а також земельною ділянкою біля даного житлового будинку, які розміщені по АДРЕСА_1 .

Позивач зобов`язувався сплатити їм обом за куплену ним нерухомість 100 000 (сто тисяч) гривень, що він і зробив, про що свідчила їхня розписка, написана однією сестрою власноручно і підписана ними обома.

Вказаний житловий будинок з господарськими будівлями належав сестрам ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на підставі рішення Немирівського районного суду від 10 жовтня 2017 року, відповідно до якого вони успадкували даний будинок внаслідок смерті свого батька ОСОБА_5 .

Так як сестри уникали від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, у листопаді місяці 2023 року позивач звернувся до Немирівського районного суду із позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійсним та визнання за ОСОБА_1 права власності на вказаний вище житловий будинок.

Відповідно до рішення Немирівського районного суду від 28 листопада 2023 року його позовна заява була задоволена в повному обсязі і за ним було визнано право власності на вказаний вище житловий будинок.

Під час реєстрації права власності за ним на житловий будинок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно виявилось, що за вказаною вище адресою за відповідачем ОСОБА_2 з 2017 року зареєстроване право власності ще на земельну ділянку загальним розміром 0.10 га., кадастровий номер :03:001:0142, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розміщена по АДРЕСА_1 , про що свідчить відповідна інформація із даного Державного реєстру.

Позивач повторно звернувся до відповідача ОСОБА_2 з метою посприяти вирішити зазначену проблему, однак, вона відмовила йому в цьому, зіславшись на те, що вона разом з сестрою отримали кошти за проданий будинок разом із земельною ділянкою, а також на стан здоров`я, відсутність бажання, коштів та вільного часу.

Позивач набув на законних підставах право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме на жилий будинок, який розміщений на земельній ділянці, що юридично перебуває у власності відповідачки, відтак, при переході права власності до нього на будинок фактично перейшло і право власності на земельну ділянку, на якій цей будинок розташований.

Таким чином, враховуючи зазначене вище, позивач змушений звернутись до суду із даним позовом.

Виклад позиції відповідача.

Відповідач відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 16.05.2024 року.

Заяви, клопотання позивача, відповідача

Від відповідача 26.06.2024 року надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Інших заяв і клопотань від позивача та відповідача по справі не надходило.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 16.05.2024 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання по справі.

В підготовче судове засідання сторони по справі не з`явилися, від позивача 26.06.2024 року надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

В підготовчому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати, суд вирішив здійснювати підготовче засідання у відсутність сторін.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Як встановлено судом, рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 28.11.2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно задоволено.

Визнано договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями від 11 червня 2023 року укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - дійсним.

Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іден. номер НОМЕР_1 право власності на житловий будинок «А», загальною площею 62.8 кв.м., житловою площею 24.9 кв.м., веранда «а», вхідний майданчик «а1», погріб «П», сарай «Б», огорожа «1-2», розміщених по АДРЕСА_1 .

Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав № 37672859, ОСОБА_2 є власницею земельної ділянки площею 0.1 га, кадастровий номер :03:001:0142, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до висновку про ринкову вартість земельної ділянки від 10.05.2024 року, виконаного ТОВ Подільський експертний центр, вартість земельної ділянки, кадастровий номер :03:001:0142, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 110 000 грн.

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Згідно із ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.

У постанові від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17 Велика Палата Верховного Суду підтримала правовий висновок Верховного Суду України щодо застосування статті 120 ЗК України (у редакції, чинній у період з 1 січня 2002 року до 20 червня 2007 року), висловлений у постановах від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15, від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-253цс16 та інших, визначивши, що у випадку переходу у встановленому законом порядку права власності на об`єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності особи, яка відчужила зазначений об`єкт нерухомості, у набувача останнього право власності на відповідну земельну ділянку виникає одночасно з виникненням права власності на такий об`єкт, розміщений на цій ділянці. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на розміщену на ній нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Якщо сторони в договорі, спрямованому на відчуження будинку, не обумовили розміру земельної ділянки, на якій такий будинок розташований, то встановлення розміру здійснюється відповідно до нормативів, визначених у цій місцевості, та мети, з якою земельна ділянка використовується.

За приписами частини дев`ятої статті 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

За відсутності в попереднього власника належним чином оформлених прав користування земельною ділянкою, на якій розміщено нерухоме майно, положення статей 120 ЗК України, 377 ЦК України в частині переходу прав на земельну ділянку до нового власника в тому ж обсязі застосуванню не підлягають.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно.

Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права.

За ч.1 ст.77, ч.2 ст.78, ч.1 ст.80 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

Висновки суду

З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, загальним розміром 0.10 га., кадастровий номер :03:001:0142, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розміщена по АДРЕСА_1 .

Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 12, 200, 206, 211, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, загальним розміром 0.10 га., кадастровий номер :03:001:0142, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розміщена по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: https://court.gov.ua/fair/ на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 виданий 13.07.2005 року Соснівським РВ УМВС України у Черкаській області.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована по АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серія НОМЕР_4 виданий 27.12.1996 року Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області.

Суддя О.П. Царапора