РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2024 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді Костянтина Шепеля,

із секретарем судового засідання ОСОБА_1 ,

за участі заявниці ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи Сергія Смірнова,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду справу за заявою ОСОБА_3 , за участі заінтересованих осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , про встановлення факту батьківства, -

приходить до такого.

Позиція заявниці

Заявниця ОСОБА_3 21 лютого 2024 року звертається до суду з цією заявою, у якій просить встановити факт батьківства її колишнього чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно її сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Даний факт їй необхідно встановити для отримання сином грошової допомоги після смерті батька-військовослужбовця.

В заяві вказує про те, що вона з 1996 року по 2009 рік перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 . Відповідно до рішення Жмеринського міськрайонного суду від 17 березня 2009 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано, однак вони проживали однією сім`єю з 2009 року і до дня його смерті. Від ОСОБА_5 заявниця ІНФОРМАЦІЯ_4 народила сина ОСОБА_7 , якого ОСОБА_5 визнав своїм сином, однак через те, що шлюб було розірвано, в свідоцтві про народження дитини запис про батька внесено зі слів матері відповідно до частини першої статті 35 СК України. Батько надавав матеріальну допомогу на утримання свого сина та мав намір звернутись до органу реєстрації актів цивільного стану з заявою про визнання себе батьком дитини, однак не встиг та 10 серпня 2022 року трагічно загинув. Тому вона звертається до суду з заявою про встановлення цього факту.

На підтвердження заяви ОСОБА_3 надає копії таких документів: свідоцтва про смерть, свідоцтва про народження дитини, свідоцтва про розірвання шлюбу, заповіту, договору купівлі-продажу, реєстраційного посвідчення та довідку Северинівської сільської ради про склад сім`ї.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 заяву підтримує повністю, просить її задовольнити. Пояснює, що її син ОСОБА_7 дійсно являється сином ОСОБА_5 , однак в свідоцтві про народження відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Позиція заінтересованих осіб

Представник заінтересованої особи ОСОБА_4 адвокат Смірнов С.М. в судовому засіданні заяву визнає повністю, пояснює, що його довірителька ОСОБА_4 визнає ОСОБА_8 своїм онуком, відповідно сином свого сина ОСОБА_9 . Зауважує, що дана заява про встановлення факту батьківства має розглядатись в порядку цивільного судочинства і тому звернення заявниці до суду в порядку окремого провадження є правомірним.

Представник заінтересованої особи начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, через канцелярію подав заяву про розгляд справи у його відсутність та пояснення щодо заяви у яких вказує, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 старшина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув при виконанні бойового завдання. З заявами про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_5 звернулася його колишня дружина ОСОБА_3 в інтересах сина ОСОБА_6 та мати ОСОБА_4 .. Заяву матері ОСОБА_4 було направлено до ІНФОРМАЦІЯ_6 , а колишній дружині роз`яснено щодо недоцільності звернення, оскільки відсутні родинні зв`язки, так як дитина в свідоцтві про народження записана відповідно до частини першої статті 135 СК України. Вважає, що встановлення факту батьківства пов`язане з наступним вирішенням спору про право, а тому дана заява не може розглядатись в порядку окремого провадження, і враховуючи це в задоволенні заяви просить відмовити (а.с.22-25).

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Заява поступила до суду 21 лютого 2024 року (а.с.1).

Заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі 26 лютого 2024 року, цією ж ухвалою запропоновано заінтересованій особі в строк до 12 березня 2024 року надати пояснення щодо заяви (а.с.17).

Від представника заінтересованої особи 8 березня 2024 року надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та письмові пояснення (а.с.20-25).

В судовому засіданні 13 березня 2024 року залучено до участі в справі третю особу ОСОБА_4 (а.с.27).

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин

В судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтверджують, що ОСОБА_5 , який помер, є рідним батьком ОСОБА_13 . Знають, що за життя ОСОБА_5 визнавав ОСОБА_7 своїм сином, який народився не в зареєстрованому шлюбі, однак під час спільного проживання ОСОБА_5 з заявницею.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Токарівка Жмеринського району, мати ОСОБА_3 , батько ОСОБА_5 (а.с.4).

Згідно з копією свідоцтва про смерть, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , помер у віці 46 років ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті с.Зелений Гай Херсонського району Херсонської області (а.с.6).

Северинівська сільська рада 30 січня 2024 року видала довідку про те, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживав без реєстрації по АДРЕСА_1 . На день смерті до складу сім`ї входили: син ОСОБА_14 1996 року народження, син ОСОБА_8 2010 року народження, співмешканка ОСОБА_3 1978 року народження. В будинку проживали однією сім`єю та вели спільне господарство з 2004 року по день смерті ОСОБА_5 (а.с.7).

Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №1 від 17 січня 2011 року (а.с.8).

Згідно з копією заповіту, ОСОБА_5 27 січня 2021 року заповів належну йому 1/2 частку житлового будинку по АДРЕСА_1 своєму сину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9).

Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 31 березня 2008 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 придбали у власність по 1/2 частині кожному житловий будинок по АДРЕСА_1 та зареєстрували своє право власності в КП «ВООБТІ», що видно з копії реєстраційного посвідчення від 12 травня 2008 року (а.с.10-11).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Надані заявницею всі докази прийняті судом до уваги, підстав для їх відхилення не вбачається. Кожний аргумент, наведений нею, відноситься до предмета заяви, обґрунтований з огляду на законодавство і містить підстави для задоволення заяви.

Юридична кваліфікація встановлених обставин

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не зазначена батьком дитини (запис про батька відсутній або здійснено за вказівкою матері), і можуть бути подані матір`ю, опікуном, піклувальником дитини чи нею самою після досягнення повноліття.

Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 СК України.

Пленум Верховного Суду України в пункті 15 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Крім того, відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

За положеннями статті 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Щодо непідсудності даної справи судам цивільної юрисдикції, про що зазначено у письмовому поясненні заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , то суд виносить дане рішення з урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі 560/17953/21, яка відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18-ц та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі №290/289/22-ц, а саме ВП ВС вказала, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судовому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

ВП ВС зазначила, що чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства. Також ВП ВС підкреслила, що неефективним є підхід до визначення юрисдикції спорів у судовому порядку про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в залежності від їх мети звернення та наявності у заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень, оскільки це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника, бо призведе до необхідності звертатися в суди різних юрисдикцій з доказуванням одних і тих же обставин, подій та фактів при поданні кожної позовної заяви.

Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне їй для отримання сином виплати одноразової грошової допомоги, в зв`язку з загибеллю батька-військовослужбовця.

Таким чином, встановлення факту батьківства необхідно заявниці для підтвердження родинних відносин батька з сином, вказаний факт неможливо встановити у інший спосіб чи отримати документи на підтвердження даного факту, а відтак єдиним способом його підтвердження є встановлення судовим рішенням, оскільки від нього залежить подальша реалізація майнових прав сина заявниці.

Висновки суду

Судом установлено, що факт, про встановлення якого просить заявниця, має юридичне значення, при цьому спір про цивільне право відсутній, від встановлення цього факту залежить виникнення особистих майнових прав сина заявниці, а метою встановлення факту є можливість отримати виплату грошової допомоги.

Суд вважає, що заявниця у цьому випадку вочевидь позбавлена можливості у позасудовому порядку встановити факт батьківства, тому її звернення до суду підставне.

Таким чином суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які заявниця посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні; відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права ухвалює рішення про задоволення заяви, яке відповідає завданню цивільного судочинства, визначеному ЦПК України щодо справедливого, неупередженого і своєчасного вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною сьомою статті 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись статтями 259, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі статей 12, 76, 77, 81, 229, 294, 315, 319 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_3 , за участі заінтересованих осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складене 5 квітня 2024 року.

Учасники справи :

Заявниця ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_8 , АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ; ОСОБА_4 , АДРЕСА_3 .

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ