Справа №173/2664/24
Провадження №2/173/930/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурхана С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Омега Фінанс

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Омега Фінанс (далі - позивач) звернулось до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що 24 квітня 2018 року між акціонерним товариством Юнекс Банк, правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Омега Фінанс та відповідачем укладено кредитний договір №0.012.67.0418.ФО_К. Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредит в сумі 29 999 грн. терміном користування до 24.04.2021 року. Позичальник зобов?язався повернути отримані кредитні кошти, в порядку, в строки та на умовах, передбачених договором.

Відповідач належним чином не виконав свої зобов?язання за договором, тим самим допустив порушення умов кредитного договору.

31.03.2021 року між АТ Юнекс Банк та ТОВ ФК Омега Фінанс укладено договір факторингу №31/03-2021. Відповідно до умов договору ТОВ ФК Омега Фінанс набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників АТ Юнекс Банк, в тому числі і до відповідача за кредитним договором №0.012.67.0418.ФО_К від 24.04.2018 року.

Станом на 31.03.2021 року згідно з Реєстром права вимоги сума заборгованості відповідача за кредитним договором №0.012.67.0418.ФО_К від 24.04.2018 року перед новим кредитором - ТОВ ФК Омега Фінанс становить 61 040 грн. 23 коп., з яких:

-813 грн. 57 коп. заборгованість по тілу кредиту (протрочена на день подання цієї позовної заяви)

-19 894 грн. 97 коп. - прострочена заборгованість по тілу кредиту;

-0 грн. 01 коп. проценти за кредитом (прострочені на день подання позовної заяви)

-3 грн. 97 коп. прострочені проценти за кредитом;

-896 грн. 97 коп. комісія за обслуговування кредиту прострочена на день подання цієї позовної заяви;

-29 600 грн. 01 коп. прострочена комісія за обслуговування кредиту;

-9830 грн. 73 грн. штрафи, пеня.

21.10.2021 року позивач направив на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги і надано строк для погашення суми заборгованості за кредитним договором. Проте відповідач заборгованість за кредитним договором не погасив. У зв`язку з цим позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13.09.2024 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 ЦПК України.

Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина 4 статті 268 ЦПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.04.2018 року між Публічним акціонерним товариством Юнекс Банк (Банк) та відповідачем (Позичальник) було укладено кредитний договір №0.012.67.0418.ФО_К (далі - Договір), згідно з п. 1.1 якого Банк надає Позичальникові кредит в сумі 29 999, 00 грн. терміном до 24.04.2021 року, а Позичальник зобов?язується повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісію, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі, в строк та на умовах, передбачені Договором. Умовами Договору визначено проценти за користування кредитом 0,01% річних щомісячно та комісію за обслуговування кредиту в сумі 2,99% від суми кредиту. Відповідно до умов Договору повернення кредиту мало відбуватися щомісячними платежами (п.2.3). Пунктом 3.2.6 Договору передбачено, що за несвоєчасну сплату процентів та комісії за обслуговування кредиту Позичальник сплачує Банку штраф за кожен випадок такого порушення в розмірі 200 грн.

Судом встановлено, що Банк належним чином виконав взяті на себе зобов`язання згідно з Договором та надав відповідачу кредит в сумі 29 999, 00 грн, що підтверджується випискою з рахунку.

Відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту та заяву-анкету на видачу кредиту.

Додатком № 1 до кредитного договору є Графік погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за Кредитним договором.

Відповідно до Графіку погашення кредиту кредит надавався строком з 24.04.2018 року по 23.04.2021 року.

За цей період Відповідач, крім тіла кредиту 29 999 грн. мав ще також сплатити проценти за користування кредитом у сумі 4 грн. 49 коп. та комісії за обслуговування кредиту у сумі 32 290 грн. 92 коп. Всього сума платежів за кредитом протягом дії Договору мала скласти 62 284 грн. 41 коп.

Факт видачі АТ «ЮНЕКС БАНК» та отримання Відповідачем коштів за кредитним договором підтверджується випискою за особовим рахунком.

Відповідно до п. 1.5. кредитного договору за користування кредитом Позичальник сплачує:

1.5.1. проценти за користування кредитом - щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки 0,01% (нуль цілих і один сотих процента) річних;

1.5.2. комісію за надання кредиту одноразово, не пізніше дня отримання надання кредиту, в розмірі 0,0% (нуль процентів) від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. цього Договору;

1.5.3. комісію за обслуговування кредиту - щомісячно, в розмірі 2,99% (дві цілих і дев`яносто дев`ять сотих процента) від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього Договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів.

Проте відповідачем не були виконанні зобов`язання за кредитним договором належним чином у зв`язку із чим утворилася заборгованість.

Судом також встановлено, що 31.03.2021 року між АТ Юнекс Банк та ТОВ ФК Омега Фінанс укладено договір факторингу №31/03-2021. Відповідно до умов договору ТОВ ФК Омега Фінанс набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників АТ Юнекс Банк, в тому числі і до відповідача за кредитним договором №0.012.67.0418.ФО_К від 24.04.2018 року.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, крім іншого, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1,2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

ТОВ «ФК «Омега Фінанс» здійснило надсилання боржнику, яким є ОСОБА_1 повідомлення про відступлення права вимоги та реквізити для погашення суми заборгованості у розмірі 61 040 грн. 23 коп.

Таким чином, ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до Боржника, яким є ОСОБА_1 за кредитним договором №0.012.67.0418.ФО_К від 24.04.2018 року.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно положень ст. 630 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1ст. 530 ЦК України).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (абз. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

На підтвердження наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором позивачем надано виписку по особовому рахунку відповідача. При цьому в матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості.

Суд зазначає, що відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина 7 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України).

При цьому, за приписами частини 4 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З урахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення із відповідача: 19 894 грн. 97 коп. прострочена заборгованість по тілу кредиту; 813 грн. 57 коп. заборгованість по тілу кредиту (прострочена на день подання цієї позовної заяви), 0 грн. 01 коп. проценти за кредитом (прострочені на день подання цієї позовної заяви), 3 грн. 97 коп. прострочені проценти за кредитом, 9830 грн. 73 коп. штрафи, пені, є такими, що ґрунтуються на вимогах закону.

Щодо вимог про стягнення із відповідача заборгованості по комісії суд зазначає наступне.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.5.3 та розділу 2 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

При цьому у кредитному договорі та паспорті споживчого кредиту не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Натомість п. 3.4.5 договору зазначено право відповідача на безоплатне отримання інформації про поточний розмір заборгованості один раз на місяць.

Враховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, положення пункту про установлення комісії за обслуговування кредиту в розмірі 2,99 % є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення.

Виходячи із принципів справедливості та добросовісності, на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги заборонено нормативно-правовими актами.

Враховуючи вище зазначене, вимога позивача про стягнення 29 600 грн. 01 коп. простроченої комісії за обслуговування кредиту та 896 грн. 97 коп. комісії за обслуговування кредиту простроченої на момент подання цієї позовної заяви є безпідставною, а тому задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (1212 грн.12 коп.)

Керуючись статтями 76, 81, 141, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Омега Фінанс до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Омега Фінанс (01042, м.Київ, вул. Саперне поле, 12, офіс 1007, ) заборгованість за кредитним договором №0.012.67.0418.ФО_К від 24.04.2018 року в сумі 30 543 (тридцять тисяч п`ятсот сорок три) грн. 25 коп., з яких:

-813 грн.57 коп. - заборгованість по тілу кредиту (прострочена на день подання цієї позовної заяви);

-19 894 грн. 97 коп. прострочена заборгованість по тілу кредиту;

-0 грн. 01 коп. проценти за кредитом (прострочені на день подання цієї позовної заяви);

-3 грн. 97 коп. прострочені проценти за кредитом;

-9830 грн. 73 грн. штрафи, пеня.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Омега Фінанс (01042, м.Київ, вул. Саперне поле, 12, офіс 1007, ) понесені судові витрати в сумі 1212 (одна тисяча двісті дванадцять) грн. 12 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Бурхан