Справа № 459/2524/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

за участю секретаря Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії,

в с т а н о в и в:

30.08.2023 року згідно ухвали Червоноградського міського суду Львівської області дану цивільну справу передано за підсудністю до Сокальського районного суду Львівської області.

Представник КП «Червоноградтеплокомуненерго» звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з останньої 8248,16грн. заборгованості за надані послуги постачання теплової енергії та 2684,00грн. сплаченого судового збору.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що за абонентським рахунком № НОМЕР_1 наявна заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії та обслуговування житлового приміщення у АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 .

КП «Червоноградтеплокомуненерго» є виконавцем з постачання теплової енергії згідно Постанови КМУ №830 від 21.08.2019р. та ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та згідно Постанови КМУ №1022 від 08.09.2021р. запропонувало на офіційному веб-сайті населенню публічну оферту для ознайомлення та укладення договорів про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води. Оскільки від відповідача не надходило заперечень щодо договору чи іншої моделі договірних відносин то між сторонами виникли фактичні договірні відносини на підставі Типового Договору, що також підтверджується фактом сплати рахунків за надані послуги та фактом отримання наданих послуг. Тарифи на послуги з постачання теплової енергії встановлені відповідно до рішень Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області №212 від 30.11.2017р., №138 від 01.10.2021р., №143 від 27.09.2022р.

З моменту підключення житлового будинку по АДРЕСА_2 до мереж централізованого теплопостачання позивач виконує умови договору та надає теплову енергію до вводу в житловий будинок а відповідач щомісяця отримує рахунки з інформацією про розмір поточних платежів та наявної заборгованості, однак такі ігнорує. Посилаючись на норми чинного законодавства представник позивача просить стягнути суму заборгованості в судовому порядку.

Ухвалою судді Сокальського районного суду Львівської області від 09.10.2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (виклику) сторін до суду не надходило.

Відповідач надала суду заяву про продовження строку для подання відзиву, оскільки перебувала за кордоном та отримала документи лише після повернення 27.11.2023р., що підтверджено електронними квитками, а тому зважаючи на поважність пропуску терміну для подання відзиву суд приймає такий до уваги.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 зазначає, що позивачем не доведено факту приєднання споживача до умов індивідуального договору не підписано заяву-приєднання, не сплачено рахунки а тому вона не отримувала послуги від позивача. Більше того, 09.11.2021р. вона отримала від позивача повідомлення про відключення її квартири у АДРЕСА_1 , від централізованого опалення шляхом видимого розриву трубопроводів опалення з їх заварюванням. Також працівниками підприємства складено акт про відокремлення (відключення) квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води який підписано 14.02.2021р. Таким чином із вказаної дати вона не отримує послуг з постачання теплової енергії та гарячої води а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що КП «Червоноградтеплокомуненерго» є експлуатуючою організацією, яка обслуговує житловий будинок по АДРЕСА_2 а тарифи за теплову енергію па послуги з централізованого опалення встановлені Виконавчим комітетом Червоноградської міської ради Львівської області.

Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до абз. 1,2 ч. 5 ст. 13 Закону № 2189-VIII від 09.11.2017 у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Отже, законодавством факт укладення вказаного договору пов`язується зі спливом 30-денного строку з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги, якщо протягом цього строку співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, переведення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому законом надані відповідні пільги. Тобто внесення змін до публічного договору приєднання законодавством не допускається так як вказане приведе до порушення прав інших суб`єктів імперативно визначених відносин.

Крім того, ч.6 ст. 633 ЦК України передбачено, що умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору є нікчемними.

У матеріалах справи відсутні докази того, що співвласники багатоквартирного будинку в АДРЕСА_2 , в якому розташована квартира відповідачки, приймали рішення про вибір моделі договірних відносин або уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

Таким чином, в силу вимог вище наведених норм Закону, суд приходить до висновку, що між сторонами договірні відносини врегульовані саме типовим індивідуальним договором №71202841 від 01.11.2021 року про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , копія якого додана позивачем до матеріалів справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України від 09.11.2017 № 2189-V111 «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з п.п. 3,4 ч. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцями комунальних послуг є: послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація; послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору.

Згідно з п.5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строк, встановлений договором або законом.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до положень ч. 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630) централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання.

Положеннями п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно з п.п. 3, 8 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21 серпня 2019 року опалювальний період- період, протягом якого теплопостачальні організації постачають теплову енергію для потреб опалення. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Рішення про початок та закінчення опалювального періоду приймається органами місцевого самоврядування з урахуванням кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, державними санітарними нормами і правилами.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області №138 від 01.10.2021р. встановлено, що КП «Червоноградтеплокомуненерго» встановлено тарифи на теплову енергію на опалювальний період з 01.10.2021р. по 30.09.2022р. а рішенням №143 від 27.09.2022р. встановлено тарифи на опалювальний період з 01.10.2022р. по 30.09.2023р., про що свідчать відповідні рішення долучені до матеріалів справи.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що факт отримання послуги з постачання теплової енергії до житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , в якому знаходиться квартира відповідача, підтверджується рішеннями виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області про початок та закінчення опалювального сезону з 01.10.2021р. по 30.09.2022р. та з 01.10.2022р. по 30.09.2023р.

Звертаючись до суду із позовом представник КП «Червоноградтеплокомуненерго» зазначив, що квартира відповідачки знаходиться в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , якій надаються послуги з постачання гарячої вони та теплової енергії.

Позивачем КП «Червоноградтеплокомуненерго» надано розрахунок боргу за договором №115003021 за період листопад 2021р по травень 2023р. на суму 8248,16грн.

Також до позовної заяви долучено копію рахунку за надані послуги ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 за листопад 2021р по травень 2023р. на суму 8248,16грн.

Однак не погоджуючись із такими нарахуваннями ОСОБА_1 надала суду повідомлення яке було їй адресовано КП «Червоноградтеплокомуненерго» №2974/15 від 22.07.2022р. про те, що підприємство виконало роботи з відключення її квартири від централізованого опалення шляхом видимого розриву трубопроводів опалення з їх зварювання.

Також факт відключення квартири ОСОБА_1 від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води підтверджено Актом, який підписаний власником квартири та представниками виконавця комунальної послуги від 14.02.2021р.

В даному випадку, для правильного вирішення спору позивач має довести не тільки факт надання послуги, а й підтвердити обсяг наданої послуги у спірний період на заявлену у позові суму.

Пунктом 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 (далі Правила) визначено, що розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315.

Таким чином, загальний обсяг теплової енергії, спожитої будинком, має визначатися за показаннями вузла комерційного обліку теплової енергії, які повинні зніматися виконавцем комунальної послуги (позивачем) не рідше одного разу на місяць.

В той же час, до позовної заяви позивачем не надано відповідного акта приймання в експлуатацію приладу комерційного обліку теплової енергії.

Позивачем не надано доказів поставки теплоносія за адресою: АДРЕСА_1 , доказів, що система опалення об`єкта теплопостачання відповідача є відокремленою або не відокремлена від системи опалення житлового будинку, актів зняття показань приладу обліку за спірний період з листопада 2021 по травень 2023 включно. Також позивачем не надано документів на підтвердження фактичного відпуску відповідачу теплової енергії щомісяця за спірний період (актів надання послуг, інших первинних документів бухгалтерського обліку), так само позивачем не надано суду доказів направлення або вручення відповідачу документів на оплату спожитої теплової енергії у спірний період та претензії досудового врегулювання спору.

За відсутності таких документів позивач жодним чином не підтвердив розрахунок відпущеної теплової енергії, а саме не зазначив величину теплового навантаження на об`єкт опалення; не обґрунтував та документально не підтвердив порядок та методику нарахування споживачу вартості наданих послуг з теплопостачання , не надав розрахунку кількості Гкал, які вказані в рахунках, та первинних доказів, якими така кількість підтверджується, та доказів, на підставі яких позивач визначив покази будинкових приладів обліку».

Отже, позивачем не надано належних і допустимих доказів помісячного обсягу теплоносія, поданого на вказаний житловий будинок, зокрема і відповідачу. Отже, первинні документи (акти наданих послуг та встановлення тарифів за такі послуги), наведені у щомісячних рахунках, які подані до позовної заяви та мають значення для справи позивачем суду не надані.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України « Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником ( співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статтей 9-11 цього Закону.

Виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, формує та надає споживачу (його представнику) рахунки на оплату наданої комунальної послуги щомісяця ч. 2 ст. 8 Закону.

Натомість, в матеріалах справи не містяться рахунки на оплату, та які всупереч ст. 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» не надсилались (не надавались) відповідачці, оскільки відповідні докази в матеріалах справи відсутні.

Отже, рахунки на оплату за відсутності доказів, які підтверджують показання приладу комерційного обліку теплової енергії за спірний період не можуть бути належними та достатніми доказами для підтвердження обсягу спожитої житловим будинком та квартирою відповідача теплової енергії та вартості послуги з постачання теплової енергії. Звідси не підтверджені первинними документами дані, наведені у щомісячних рахунках, які виставлені відповідачу.

Таким чином, із зібраних доказів на які послався позивач не вдається за можливе встановити факт надання послуги відповідачу з теплопостачання на суму 8248,16грн.

З огляду на вищезазначене, суд приходить висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують обсяг теплової енергії, поставленої позивачем, та спожитої житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2 , та, відповідно, ОСОБА_1 . Звідси не підтверджені первинними документами дані, наведені у щомісячних рахунках, які виставлені відповідачу.

Крім того, матеріали справи не містять й підтверджень того, що позивачем протягом періоду з листопада 2021 року по травень 2023 року здійснювалося надсилання відповідачці розрахунків заборгованості, які додані до позовної заяви, що, крім іншого, свідчить про відсутність інформування позивачем відповідачки про ймовірне існування заборгованості. Так само відсутні докази направлення позивачем на адресу відповідачки досудової вимоги (претензії), хоча така міститься у матеріалах справи.

Таким чином, враховуючи, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами обсяг наданої відповідачу послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2021 року по травень 2023 року в розмірі 8248,16 грн., суд не вбачає наявність підстав для покладення на відповідача обов`язку зі сплати заборгованості за вказаний період у зв`язку із недоведеністю позовних вимог.

З огляду на зазначене, суд повно з`ясувавши обставини, що мають значення для справи, приходить до висновку про недоведеність КП «Червоноградтеплокомуненерго» своїх позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2021 року по травень 2023 року, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом - ч. 2 ст. 12 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279, 280 ЦПК України

в и р і ш и в:

Відмовити у позовних вимогах Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії.

Рішення може бути оскаржене учасниками розгляду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

У разі, якщо рішення не було вручено в день його проголошення, пропущений строк може бути поновлено, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: Комунальне підприємство «Червоноградтеплокомуненерго» , місце знаходження: м.Червоноград, вул. Промислова 1, Львівської області.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Головуючий: Л. Ю. Фарина