Справа №: 486/1850/24 Провадження № 6/486/82/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року м. Південноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Волощук О.О.,

за участю секретаря судового засідання Гайдук А.С.,

державного виконавця Шолохової Ю.М.,

представника боржника Забальського Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду подання головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шолохової Юлії Миколаївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника-фізичної особи,

ВСТАНОВИВ :

Головний державний виконавець відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шолохова Ю.М. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України.

В обґрунтування подання зазначила, що на виконанні у відділі ДВС знаходиться виконавче провадження №76172811 з виконання ухвали №755/14418/23 (провадження 3-з/755/270/24) видано 10.09.2024 про визначення місця та часу спілкування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_3 , за наступним графіком:

1) перший місяць спілкування - перші та треті вихідні дні місяця (субота та неділя) у громадських місцях (парки, дитячі майданчики, місця відпочинку тощо) у м. Южноукраїнськ, Вознесенського району, Миколаївської області, з 16 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, у присутності матері дитини ОСОБА_1 , за її бажанням.

2) надалі спілкування без присутності матері дитини ОСОБА_1 кожні перші та треті вихідні місяця (субота та неділя) у м. Южноукраїнськ, Вознесенського району, Миколаївської області, з 09 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин на вибір батька, із повідомленням батьком матері про місце перебування дитини. Зобов`язано матір дитини ОСОБА_1 надавати можливість батьку ОСОБА_3 вільно спілкуватися з донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , три рази на тиждень з 19 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин засобами телефонного зв`язку через будь-який мобільний додаток «Viber», «Whats App», «Telegram», «Signal» тощо. Стягувач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 . Боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка згідно з матеріалами виконавчого провадження є громадянкою України. Постановою про відкриття провадження від 02.10.2024 зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Виконавець стверджує, що ухвала суду на день звернення з поданням не виконана, боржник ухиляється від її виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення. Вказує, що на запит Державною прикордонною службою України 04.11.2024 повідомлено про те, що ОСОБА_1 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон та перетинала державний кордон України.

Враховуючи наведене державний виконавець просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон до виконання зобов`язань, покладених на неї ухвалою №755/14418/23, виданою 10.09.2024.

В судовому засіданні головний державний виконавець відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Шолохова Ю.М. підтримала подання та просила суд його задовольнити посилаючись на те, що доданими до подання актами підтверджується факт ухилення боржника від виконання ухвали суду.

Представник боржника в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання посилаючись на те, що боржник разом з дитиною зареєстровані та проживають в м. Києві, а тому виконання ухвали, якою визначено місце зустрічі батька з дитиною в м. Південноукраїнську, є фактично неможливим. Також зазначив про те, що боржнику не було відомо про відкриття виконавчого провадження, оскільки вона не отримувала постанову та відповідні виклики до органу ДВС.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 серпня 2024 року вжито заходи забезпечення позову наступним шляхом:

1. Визначено місце та час спілкування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (актовий запис про народження №1271 від 22 травня 2020 року, вчинений Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)) з батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 за наступним графіком:

1) перший місяць спілкування - перші та треті вихідні дні місяця (субота та неділя) у громадських місцях (парки, дитячі майданчики, місця відпочинку тощо) у м. Южноукраїнськ, Вознесенського району, Миколаївської області, з 16 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, у присутності матері дитини ОСОБА_1 , за її бажанням.

2) надалі спілкування без присутності матері дитини ОСОБА_1 кожні перші та треті вихідні місяця (субота та неділя) у м. Южноукраїнськ, Вознесенського району, Миколаївської області, з 09 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин на вибір батька, із повідомленням батьком матері про місце перебування дитини.

3. Зобов`язати матір дитини ОСОБА_1 надавати можливість батьку ОСОБА_3 вільно спілкуватися з донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (актовий запис про народження №1271 від 22 травня 2020 року, вчинений Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)) три рази на тиждень з 19 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин засобами телефонного зв`язку через будь-який мобільний додаток «Viber», «Whats App», «Telegram», «Signal» тощо.

Стягувач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Постановою головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шолохової Ю.М. від 02.10.2024 відкрито виконавче провадження №76172811.

Пунктом 19 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно зі ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Відповідно до статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Відповідно до статті 2 протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованого Законом України від 11 вересня 1997 року) та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в демократичному суспільстві заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами.

Відтак, дотримання судами процесуального законодавства при ухваленні судових рішень з питань, що пов`язані з обмеженням конституційних прав і свобод громадян, зокрема- щодо обмеження їх у праві виїзду за межі України, є визначальним з огляду на дотримання законних прав людини і громадянина.

Законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Разом із цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити зокрема: утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Саме державний (приватний) виконавець зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Проте, державним виконавцем не надано доказів попередження боржника про можливе застосування обмеження у праві виїзду за межі України у разі невиконання зобов`язання, а також доказів ухилення боржника від виконання зобов`язання.

В обгрунтування обставин викладених у поданні щодо ухилення боржником від виконання ухвали суду, державним виконавцев надано акти від 05.10.2024, 19.10.2024, 02.11.2024, 16.11,2024, 30.11.2024, які було складено за результатами виходу виконавця за адресою боржника ( АДРЕСА_2 ), яка зазначена в ухвалі суду.

Водночас з наданих представником боржника доказів вбачається, що боржник ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Отже, вказані акти не є свідченням умисного ухилення боржника від виконання ухвали суду з огляду на значну віддаленість між населеним пунктом, в якому зареєстрована та проживає боржник, та місцем визначеним ухвалою суду для побачень батька з дитиною, що значним чином утруднює її виконання.

Крім того, 23.10.20024 державним виконавцем здійснено виклик та зобов`язано боржника з`явитися до виконавця та надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, достовірні відомості про доходи та місце роботи, майно, майнові права, копії паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон, довідку про склад сім`ї, документи щодо зареєстрованих осіб.

04.11.2024 державним виконавцем складено акт про те, що 23.10.2024 боржнику направлено виклик про явку до відділу 01.11.2024 для надання пояснень щодо невиконання ухвали, проте у визначений час до відділу не з`явилася та причини неявки не повідомила. Акт підписано в присутності ОСОБА_4 .

Проте, головним державним виконавцем не надано жодного доказу на підтвердження належного повідомлення боржника про здійснення виконавчих дій відносно неї, а тому невиконання викликів державного виконавця не може свідчити про ухилення боржником від виконання рішення суду.

18.11.2024 державним виконавцем складено акт про те, що 14.11.2024 на електронну адресу відділу надійшла скан-копія акту фіксації події щодо невиконання боржником ухвали про те, що стягувач в період з 19:05 до 19:10 здійснив 4 дзвінки на абонентський номер боржника для вільного спілкування з дочкою, проте ОСОБА_1 на телефонні дзвінки не відповіла, оскільки заблокувала номер стягувача.

04.12.2024 державним виконавцем складено акт про те, що 02.12.2024 на електронну адресу відділу надійшла скан-копія акту фіксації невиконання боржником ухвали про те, що стягувач 02.12.2024 в період з 19:00 до 20:00 здійснив 4 дзвінки на абонентський номер боржника для вільного спілкування з дочкою, проте ОСОБА_1 на телефонні дзвінки не відповіла.

Разом з тим, в актах відсутні посилання на який саме номер мобільного телефону здійснювалися виклики, не додано відповідних скан-копій на підтвердження фактів зазначених в актах.

Суд також відхиляє посилання державного виконавця на те, що боржником не подано декларацію про доходи та майно, як на підставу для задоволення подання.

Пунктом 2 ч. 5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що боржник зобов`язаний подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, однак лише за рішенням майнового характеру.

У даному випадку на примусовому виконання перебуває ухвала про забезпечення позову про визначення часу та місця спілкування дитини з батьком, а не вимога майнового характеру.

А тому, державний виконавець не мав права вимагати від боржника декларацію про доходи в межах наведеного виконавчого провадження.

Аналізуючи положення статті 441 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та положеннями Закону України «Про виконавче провадження», слід дійти висновку, що підставою для встановлення особі тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є встановлення судом, який розглядає подання державного виконавця, факту умисного ухилення боржника від виконання своїх майнових зобов`язань перед стягувачем. Тобто, якщо боржник, який має можливість, свідомо ухиляється від покладеного на нього судом обов`язку.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на неї ухвалою, а тому в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 441 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволені подання головного державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шолохової Юлії Миколаївни, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника-фізичної особи ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення до Миколаївського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 23.12.2024.

Суддя О.О. Волощук