Дата документу 03.04.2024 Справа № 2-1064/09
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 2-1064/09 Пр. № 22-ц/807/288/24Головуючий у 1-й інстанції: Гнактик Г.Є. Повний текст складено: 08.11.2023 року. Суддя-доповідач: Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК» в особі філії - ЗАПОРІЗЬКЕ ОБЛАСНЕ УПРАВЛІННЯ АТ «ОЩАДБАНК» на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2023 року про визнання виконавчого листа № 2-1064/2009 від 21.09.2009 року таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК» в особі філії - ЗАПОРІЗЬКЕ ОБЛАСНЕ УПРАВЛІННЯ АТ «ОЩАДБАНК» (надалі - Банк) до ОСОБА_1 про звернення стягнення

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеною заявою (а.с. 1-4), в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Хортицьким районним судом м. Запоріжжя у справі ЄУН № 2-1064/2009 від 21 вересня 2009 року, та стягнути з Банку витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4020,00 грн.

В обґрунтування своєї заяви боржник зазначала, що рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2009 року у справі ЄУН № 2-1064/2009, було задоволено позов ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії «Запорізьке обласне управління» та звернено стягнення на предмет застави за договором застави № 3777 від 03 жовтня 2007 року, укладений між позивачем та відповідачем, а саме легковий автомобіль BMW Е87/118і 2006 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить відповідачці на підставі права власності, шляхом його продажу на прилюдних торгах та за рахунок коштів, отриманих від реалізації, задовольнити вимоги позивача на суму 237511,19 грн. Рішення набрало законної сили 12 травня 2010 року після оскарження в апеляційному і касаційному порядку.

З метою примусового виконання рішення суду, було видано виконавчий лист.

В подальшому, рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2012 року у справі ЄУН № 2/825/1190/2012, було задоволено позовні вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 та ухвалено про стягнення з відповідачки на користь позивача 327817,61 грн., судовий збір, витрати на інформаційно-технічне забезпечення, всього 329637,61 грн., також припинено дію кредитного договору № 2350 від 27 вересня 2007 року. Рішення набрало законної сили 21 червня 2012 року, а 19 липня 2012 року для примусового виконання рішення було видано виконавчий лист.

У вказаних обох справах є примусове виконання одного і того ж грошового зобов`язання за одним і тим же кредитним договором № 2350 від 27 вересня 2007 року.

Постановою заступника начальника Хортицького ВДВС від 13 квітня 2023 року закінчено виконавче провадження № 33959398 з примусового виконання виконавчого листа у справі ЄУН № 2/0825/1190/2012 від 19 липня 2012 року про стягнення з відповідачки - ОСОБА_1 на користь позивача суми 329637,61 грн. на підставі п.9 ч. 1 ст. 39 Закону України « Про виконавче провадження», а саме у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення суду, також припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. На теперішній час рішення суду є виконаним у повному обсязі.

Незважаючи на це, постановою заступника начальника Хортицького ВДВС від 19 червня 2023 року, за заявою Банку, як позивача, виконавче провадження № 21108742 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1064 від 21 вересня 2009 року щодо звернення стягнення на автомобіль, відновлено.

На думку боржника, Банк, як стягувач, свідомо ініціює повторне стягнення вже погашеної суми заборгованості, що є неприпустимим.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції ОСОБА_2 (а.с. 29-30).

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2023 року (а.с. 120-126в) заяву ОСОБА_1 у цій справі задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Хортицьким районним судом м. Запоріжжя на підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2009 року у справі ЄУН № 2-1064/2009. Стягнуто з Банку () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4020,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, Банк, як стягувач, у своїй апеляційній скарзі (а.с. 139-144) просив вищезазначену ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, стягнути з ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2684,00 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 160).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою у цій справі відкрито 25 грудня 2023 року (а.с. 167), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (а.с. 168), з урахуванням навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, а також штату суддів апеляційного суду взагалі.

Боржник ОСОБА_1 не скористалась своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 21 лютого 2024 року, не відбувся та був відкладений через відпустку судді - доповідача у період з 19 лютого 2024 року по 04 березня 2024 року включно (довідка а.с.176), з урахуванням перебування судді-доповідача на курсах підвищення кваліфікації у період з 18 березня 2024 року по 22 березня 2024 року включно (довідка а.с.181).

У дане судове засідання належним чином повідомлена апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи (а.с. 179-180), у тому числі через свого представника, що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України, боржник ОСОБА_1 не з`явилась, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістила, клопотання про відкладення апеляційному суду не подавала.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутності боржника ОСОБА_1 за присутності її представника - адвоката Ференець О.Є. (а.с. 184, ордер) та представника Банку, як стягувача, - ОСОБА_3 (а.с. 182-183 довіреність).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників Банку та боржника, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Банку, як стягувача, у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, постанови.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу III цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи вищезазначену заяву боржника у цій справі, керувався ст. 432 ЦПК України та виходив із обґрунтованості останньої, наявності підстав для її задоволення у цій справі.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Так, суд першої інстанції правильно встановив з матеріалів цивільної справи ЄУН № 2-1064/2009 (які були досліджені судом першої інстанції), що 17 березня 2009 року до Хортицького районного суду м. Запоріжжя звернулося ВАТ «Державний Ощадний Банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_4 про звернення стягнення на заставне майно - автомобіль.

У позові було зазначено, що 27 вересня 2007 року між ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2350, за яким позичальник отримала кредит у розмірі 36313 доларів США на придбання автомобіля BMV E87 та в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором було укладено договір застави майна № 3777 від 03 жовтня 2007 року - автомобіля. Станом на 10 березня 2009 року, загальна сума боргу за кредитним договором склала 30845,61 доларів США, з яких: 28833,00 доларів США - за кредитом, 12,60 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 7,17 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту, що еквівалентно 237511,19 грн., тому просив у рахунок погашення цієї заборгованості саме у гривневому еквіваленті за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави - легковий автомобіль BMV E87/1181.

ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом, у якому просила визнати недійсним кредитний договір №2350 від 27 вересня 2007 року та договір застави № 3777 від 03 жовтня 2007 року.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2009 року задоволено позовні вимоги ВАТ «Ощадбанк» та звернено стягнення на предмет застави - автомобіль у рахунок погашення заборгованості у сумі 237511,19 грн., зустрічний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 26 листопада 2009 року рішення Хортицького райсуду м. Запоріжжя від 21 вересня 2009 року скасовано, у задоволенні позову ВАТ «Ощадбанк» відмовлено, задоволено зустрічний позов ОСОБА_1 .

Ухвалою Верховного Суду України від 12 травня 2010 року скасовано рішення апеляційного суду Запорізької області та залишено в силі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2009 року.

29 червня 2010 року ВАТ «Ощадбанк» звернулося до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з заявою про видачу виконавчих листів на підставі рішення суду від 21 вересня 2009 року, які отримано представником банку 10 серпня 2010 року.

Постановою державного виконавця Хортицького ВДВС Чопорова С.Ю. від 19 серпня 2010 року, було відкрито виконавче провадження № 21108742 за виконавчим листом у справі № 2-1064, який видано Хортицьким районним судом м. Запоріжжя 21 вересня 2010 року, сума стягнення 237511,19 грн.

Крім того, судом першої інстанції було досліджено матеріали цивільної справи ЄУН № 2/0825/1190/2012, з яких встановлено, що 27 квітня 2011 року ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке Обласне Управління звернулося до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним між ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 27 вересня 2007 року № 2350. У позові зазначено, що сума боргу за кредитним договором, станом на 15 квітня 2011 року складає за кредитом - 29833,00 доларів США, по відсоткам - 8496,02 доларів США; пеня - 1666,22 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 1150,66 доларів США, а всього загальна сума 41145,90 доларів США.

Враховуючи офіційний курс гривні (який у позові не вказано), сума боргу складає: за кредитом - 237685,48 грн.; по відсотках - 67689,49 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 13275,10 грн.; пеня за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту - 9167,54 грн., загальна сума боргу становить 327817,61 грн. При цьому, у позові не зазначено, за який період виникла сума боргу як і ту обставину, що Банк вже звертався до суду з позовом про звернення стягнення на заставне майно в рахунок погашення суми заборгованості, станом на 10 березня 2009 року.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2012 року позов ВАТ «Ощадбанк» задоволено та з ОСОБА_1 стягнуто на користь Банку суму заборгованості за кредитом та відсотками в розмірі -327817,61 грн., витрати по оплаті держмита 1700,00 грн., інформаційно-технічного забезпечення 120,00 грн., а всього 329637,61 грн. Припинено дію кредитного договору № 2350 від 27 вересня 2007 року з 15 квітня 2011 року.

21 червня 2012 року представник ВАТ «Ощадбанк» звернувся до суду з заявою про видачу виконавчих листів за вказаним рішенням суду.

Постановою державного виконавця Хортицького ВДВС ВП № 33959398 від 21 серпня 2012 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя.

Постановою заступника начальника Хортицького ВДВС від 13 квітня 2023 року закінчено виконавче провадження № 33959398 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2/0825/1190/2012 від 19 липня 2012 року про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача суми 329637,61 грн. на підставі п.9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення суду, також припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Станом на дату ухвалення рішення суду першої інстанції (07 листопада 2023 року) рішення суду є виконаним у повному обсязі.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що на час звернення до суду - 17 березня 2009 року ВАТ «Державний ощадний банк України» з позовом до ОСОБА_1 по справі ЄУН № 2-1064/2009, позивач просив звернути стягнення на автомобіль у межах суми заборгованості за кредитним договором, та як пояснила у судовому засіданні представник Банку - ОСОБА_5 , за період з 27 вересня 2009 року по 10 березня 2009 року, яка станом на 10 березня 2009 року, склала 30845,61 доларів США: 28833,00 доларів США - за кредитом, 12,60 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 7,17 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту, що еквівалентно 237511,19 грн.

Офіційний курс гривні України до долара США становив 7,70 грн., що відповідно до ст. 82 ч.1 ЦПК України, доказуванню не підлягає.

На час звернення до суду першої інстанції - 27 квітня 2011 року по справі ЄУН № 2/0825/1190/2012 ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке Обласне Управління просив стягнути з відповідачки ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором № 2350, укладеним між Банком та відповідачкою 27 вересня 2007 року, як пояснила у судовому засіданні представник стягувача ОСОБА_5 , за період з 27 вересня 2007 року по 15 квітня 2011 року, яка станом на 15 квітня 2011 року складає 29833,00 доларів США, по відсоткам - 8496,02 доларів США; пеня - 1666,22 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 1150,66 доларів США, а всього загальна сума 41145,90 доларів США, що еквівалентно: 237685,48 грн. - борг за кредитом; по відсоткам - 67689,49 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 13275,10 грн.; пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 9167,54 коп., а всього 327817,61 грн., також просив стягнути судові витрати.

Офіційний курс гривні України до долара США становив 796 -7200, що відповідно до ст. 82 ч. 1 ЦПК України, доказуванню не підлягає.

Дослідивши матеріали двох цивільних справ ЄУН № 2-1064/09 та ЄУН № 2/0825/1190/2012, суд першої інстанції правильно вважав, що ВАТ Державний ощадний банк України», як у позові про звернення стягнення на заставне майно - автомобіль, через наявність у ОСОБА_1 заборгованості у гривневому еквіваленті 237511,19 грн. (справа № 2-1064/09), так і при зверненні до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у гривневому еквіваленті 327817,61 грн. (справа №2/0825/1190/2012), двічі зазначив суму заборгованості за період з 27.09.2007 року по 10.03.2009 року, що у тому числі підтвердив у судовому засіданні першої інстанції представник стягувача ОСОБА_5 (ст. 82 ч. 1 ЦПК України).

Крім того, постановою заступника начальника відділу Хортицького ВДВС Васіна П.В. про закінчення виконавчого провадження № 33959398 від 13 квітня 2023 року, було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у сумі 329637,61 грн., оскільки грошові кошти у повній сумі - сума боргу, виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, надійшли на депозитний рахунок Хортицького ВАДВС та припинено чинність арешту майна, скасовано інші заходи примусового виконання рішення (справа № 2-1064/09, а.с. 200-201). Станом на дату постановлення оскаржуваної ухвали судом першої інстанції у цій справі (07 листопада 2023 року) рішення суду є виконаним у повному обсязі. Крім того, вказаним рішенням суду припинено дію кредитного договору №2350 від 27 вересня 2007 року з 15 квітня 2011 року.

Відповідно до ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Враховуючи вказане вище, встановлені судом першої інстанції обставини, суд першої інстанції правильно вважав доводи ОСОБА_1 , викладені в її заяві про визнання виконавчого листа по справі № 2-1064/09 таким, що не підлягає виконанню, та доводи представника заявника-адвоката Ференець О.Є. про те, що сума боргу ОСОБА_1 за кредитним договором погашена у повному обсязі, а Банк двічі намагається отримати суму боргу - звернути стягнення на заставне майно та стягнути одну і ту ж суму заборгованості за період з 27 вересня 2007 року по 10 березня 2009 року, звернувшись до суду першої інстанції з позовом про звернення стягнення за заставне майно та стягнення суми заборгованості, заслуговують на увагу, є обґрунтованими, доведеними.

Крім того, судом першої інстанції правильно встановлено, що у рішеннях Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2009 року та 23 квітня 2012 року, сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 2350 від 27 вересня 2007 року, у рахунок погашення якої звернуто стягнення на заставне майно та сума боргу, яка стягнута судом, вказана у гривневому еквіваленті, а не у доларах США.

Враховуючи вказані та встановлені у судових засіданнях судом першої інстанції обставини, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що виконавчий лист, виданий Хортицьким районним судом м. Запоріжжя на підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2009 року у справі № 2-1064/2009, необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги Банку, як стягувача, дублюють доводи заперечень Банку на вищезазначену заяву боржника (а.с. 69-74) у суді першої інстанції, яким останній вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію стягувача, яку він та його представники вважають такою, що є єдино правильною та єдино можливою.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що Банк скористався правом про стягнення з боржника ОСОБА_1 за вищезазначеним (одним тим самим) кредитним договором № 2350 від 27 вересня 2007 року двома різними способами захисту одночасно заборгованості:

- станом на 10.03.2009 року саме у гривневому еквіваленті у розмірі 237511,19 грн. шляхом звернення стягнення на предмет застави - автомобіль (справа ЄУН № 2-1064/2009 року а.с. 5-8),

-та станом на 23.04.2012 року саме у гривневому еквіваленті у розмірі 327817,61 грн. шляхом стягнення заборгованості (справа ЄУН № 2/825/1190/2012 а.с. 9-10),

= яка у тому числі включає у себе заборгованість станом на 10.03.2009 року саме у гривневому еквіваленті у розмірі 237511,19 грн., яка була предметом звернення стягнення на предмет застави - автомобіль (справа ЄУН № 2-1064/2009 року),

= оскільки рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.09.2009 року у справі ЄУН № 2-1064/2009 року про звернення стягнення на предмет застави - автомобіль в рахунок погашення заборгованості станом на 23.04.2012 року у гривневому еквіваленті у розмірі 327817,61 грн. не було виконано,

= та додаткові нарахування станом на 23.04.2012 року у вигляді відсотків та пені,

-і саме останнє рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2012 року у справі ЄУН № 2/825/1190/2012 про стягнення всієї заборгованості станом на 23.04.2012 року саме у гривневому еквіваленті у розмірі 327817,61 грн. було виконано боржником ОСОБА_1 у повному обсязі (постанова заступника начальника Хортицького ВДВС від 13 квітня 2023 року про закінчення виконавчого провадження № 33959398 з примусового виконання виконавчого листа у справі ЄУН № 2/0825/1190/2012 від 19 липня 2012 року про стягнення з відповідачки - ОСОБА_1 на користь позивача суми 329637,61 грн. на підставі п.9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення суду, також припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення - копія а.с. 11-12, ст. 82 ч. 1 ЦПК України, належні, допустимі докази протилежного у цій справі відсутні),

-та, відповідно, з боржника на користь Банку також було вже стягнуто у тому числі заборгованість станом на 10.03.2009 року у гривневому еквіваленті у розмірі 237511,19 грн., в рахунок якої раніше у тому числі зверталось стягнення на предмет застави - автомобіль (справа ЄУН № 2-1064/2009 року),

-звідси, виконавчий лист, виданий судом на виконання рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.09.2009 року у справі ЄУН № 2-1064/2009 року про звернення стягнення на предмет застави автомобіль, також вважається виконаним у повному обсязі,

-та, відповідно, правові підстави для подальшого виконання виконавчого листа № 2-1064/2009 року у тому числі примусового, на теперішній час відпали.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та Банком апеляційному суду не надані.

Проте, Банк, як стягувач, зловживаючи своїми правами стягувача, не звернувся до виконавця із заявою про повернення йому вказаного виконавчого листа № 2-1064/2009 року у зв`язку із повним його виконанням, і державний виконавець не припинив примусове виконання цього виконавчого листа (постанова від 19.06.2023 року заступника начальника Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Васіна П.В. про відновлення виконавчого провадження № 21108742 за цим виконавчим листом за заявою Банку від 16.06.2023 року, копія а.с. 14-15).

Хоча, відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 02.02.2022 № 522/11234/15-ц, якій є обов`язковим для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України, якщо судовим рішенням було стягнуто заборгованість за валютним кредитом у валюті України (гривні), то у випадку коливання курсу валют кредитор не має права вимагати стягнення курсової різниці.

Тому, суд першої інстанції правильно вважав, що слід визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Хортицьким районним судом м. Запоріжжя на підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2009 року у справі ЄУН № 2-1064/2009, за судовим рішенням у вигляді оскаржуваної ухвали за вищезазначеною заявою боржника у цій справі.

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах вимог заяви боржника та на підставі доказів учасників цієї справи.

Банк та його представник не надали суду першої інстанції у цій справі саме належних, допустимих доказів в обґрунтування заперечень Банку на вищевказану заяву боржника у цій справі.

Також, апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги Банку, як стягувача.

Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасник справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України). В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2,3 ЦПК України, у цій справі відсутні та зокрема Банком, як стягувачем, апеляційному суду не надані.

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення. В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги Банку, як стягувача, не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, ухваленою з додержанням вимог ЦПК України.

Крім того, в силу вимог ст. 133, 137, 141 ЦПК України та клопотання Банку про зменшення (а.с. 113-115) судом першої інстанції правильно було вирішено питання про розподіл понесених документально підтверджених

(договір № 05/07 про надання професійної правничої допомоги від 17.07.2023 року між боржником ОСОБА_1 та АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «ФІНАНСИ ТА ПРАВО» в особі адвоката О.Є. Ференець - копія а.с. 16-17, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб відносно АБ «ФІНАНСИ ТА ПРАВО» - копія а.с. 18-19, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Ференець О.Є. - копія а.с. 20, підписаний сторонами без зауважень акт № 1 від 19.07.2023 року надання-приймання професійних правничих послуг по Етапу 1 договору № 05/07 від 17.07.2023 року про надання професійної правничої допомоги на загальну суму 4020,00 грн., а саме: - з`ясування обставин справи, вивчення первинних документів по справі - 2 (дві) години, складання процесуальних документів до суду першої інстанції - 2 (дві) години, загальний час роботи - 4 (чотири) години, виконавець - адвоката Ференець О.Є., розрахунок: 4 (чотири) години * 1005,00 грн. (п. 2.1 договору а.с. 17: розрахунок вартості професійної правничої допомоги АО за 1 (одну) годину роботи по наданню правової допомоги розраховується, виходячи із розміру встановленої мінімальної заробітної плати 15% від встановленої мінімальної заробітної плати, розмір якої встановлено на 1 січня календарного року. Станом на 01.01.2023 року розмір мінімальної заробітної плати встановлено 6700,00 грн. Відповідно АО та замовником погоджено вартість 1 (однієї) години роботи адвоката по договору у розмірі 1005,00 грн. - копія а.с. 21, рахунок АО на ім`я ОСОБА_6 на суму 4020,00 грн. - копія а.с. 22, платіжна інструкція про сплату ОСОБА_6 на користь АО 2020,00 грн. - копія а.с. 23, ордер адвоката Ференець О.Є. на представництво Парасенюк у суді першої інстанції - копія а.с. 24, попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат боржника на суму 4020,00 грн. - копія а.с. 25; ЦПК України не визначено конкретної форми документу, що надається до суду для підтвердження здійснення оплати витрат на оплату послуг адвоката, а також не встановлено форму такого документу; адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (довідку тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта; тому, всі надані стороною боржника вищезазначені докази понесення ним витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції (акт, рахунок, платіжна інструкція тощо) на загальну суму 4020,00 грн. є належними та допустимими доказами понесення боржником останніх у цій справі, що узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 16.04.2020 року у справі №727/4597/19, який є обов`язковим для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України)

судових витрат боржника ОСОБА_1 , пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції, у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4020,00 грн. Підстав для зменшення розміру останніх апеляційним судом за результатами розгляду вищезазначеної апеляційної скарги Банку у цій справі не встановлено.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі або ж її зміни.

Також, в силу вимог ст. 141 ч. 1 ЦПК України у разі відмови Банку у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок боржника будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї скарги апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК» в особі філії - ЗАПОРІЗЬКЕ ОБЛАСНЕ УПРАВЛІННЯ АТ «ОЩАДБАНК» залишити без задоволення.

Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 08.04.2024 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.