Справа № 209/3330/13-ц
Провадження № 2-п/209/32/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого, судді Корнєєвої І.В.,

за участі секретаря Циганок А.С.,

представника відповідача Васильцової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Васильцової Ольги Миколаївни про перегляд заочного рішення, -

ВСТАНОВИВ:

27.11.2024 року представник заявника ОСОБА_1 адвокат Васильцова О.М. звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, в якому просила поновити строк та скасувати заочне рішення суду від 23.10.2009 року по цивільній справі № 2-1687/2009.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.10.2009 року позов АКІБ УкрСиббанк до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки задоволений. А саме, було стягнуто солідарно з відповідачів загальну заборгованості у розмірі 291729,03 грн. У травні 2024 року ТОВ «Кей-Колект» звернулось до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, на підставі якої 20.06.2024 року була постановлена ухвала про відмову у задоволенні клопотання. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23.10.2024р. ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.06.2024 року скасовано. Заяву ТОВ «Кей-Колект» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено частково. Посилається на те, що у судовому засіданні ОСОБА_1 участі не приймала, отримала оскаржуване судове рішення у застосунку «Дія» після чого звернулася за правничою допомогою до адвоката. Представник ОСОБА_1 адвокат Васильцова О.М. 15.11.2024 року ознайомилася з матеріалами справи №209/3330/13-ц та з заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.10.2009 року. Представник заявника вважає, що днем вручення ОСОБА_1 копії цього заочного рішення є дата ознайомлення з цим рішенням в матеріалах справи та виготовлення з них фотокопій. З матеріалів справи вбачається, що на адресу ОСОБА_1 відправлялася одна судова повістка за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, дата відправлення повістки у поштовому повідомленні виправлена на 30.09.2009 року, та увесь текст поштового повідомлення про вручення написаний почерком особи з прізвищем ОСОБА_3 , яка також поставила свій підпис 03.10.2009 року замість ОСОБА_1 , що не може свідчити про достовірність відомостей цього поштового повідомлення та бути належним доказом вручення судової повістки ОСОБА_1 . Також відзначає, що згідно паспортних даних щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , з 13.06.2008 року вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Отже, за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 фактично не проживала, а тому не могла отримувати повістки про виклик до суду та не отримувала копію оскаржуваного рішення. Таким чином, ОСОБА_2 , як зазначено вище, сплатив останній (єдиний платіж) у липні 2008 року, то з 18.08.2008 року у банка виникло право пред`явити протягом шести місяців вимогу до поручителя (в тому числі подати позовну заяву). Отже, строк пред`явлення вимоги до поручителя, в контексті ст. 559 ЦК України, 17.01.2008 року сплив.

Представник заявника ОСОБА_4 у судове засідання з`явилась, просила задовольнити заяву, надала пояснення аналогічні обгрунтуванню заяви про перегляд заочного рішення.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України встановлено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Судом встановлено, що 23.10.2009 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ухвалено заочне рішення у справі № 2-1687/2009 за позовом АКІБ УкрСиббанк до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки, за яким позовні вимоги були задоволені. Відповідно до рішення суду зі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь АКІБ УкрСиббанк солідарно стягнуто суму заборгованості за кредитним договором та договором поруки від 17.06.2008 року у розмірі 267917,41 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 22947,23 грн., заборгованість за пенею за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором в розмірів 864,39 грн., а всього стягнуто 291729,03 грн.

09.07.2013 року ТОВ Кей-колект звернувся до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із заявами про заміну сторони виконавчого провадження, які були зареєстровані за № № 209/3329/13-ц та № 209/3330/13-ц, в яких представник ТОВ Кей-колект просив замінити стягувача АКІБ УкрСиббанк на ТОВ Кей-колект на підставі договору факторингу.

12.07.2013 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у справах № 209/3329/13-ц та № 209/3330/13-ц було постановлено ухвали про відмову у задоволенні заяв ТОВ «Кей-колект» про заміну сторони виконавчого провадження.

У травні 2024 року ТОВ Кей-колект звернувся до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.06.2024 року судом було відмовлено у задоволенні заяви.

23.10.2024 року Дніпровським апеляційний судом апеляційна скарга ТОВ Кей-коллект задоволена частково. Було замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «Кей-Коллект» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-1687 виданого 29.12.2009 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованості за сумою кредиту в розмірі 267917,41 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 22947,23 грн., пенею за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором в розмірі 864,39 грн., всього стягнути 291729,03 грн.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Як вбачається із матеріалів справи, кореспонденцію із суду відповідач ОСОБА_1 отримувала за адресою: АДРЕСА_4 , поштове повідомлення було вручено відповідачу ОСОБА_1 , що підтверджується поштовим відправленням.

В заяві про перегляд заочного рішення суду, представник заявника ОСОБА_4 зазначає, що з 13.06.2008 року ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Натомість, в п. 6 договору поруки №0/2 від 17.06.2008 року, підписаного відповідачем, вказана адреса Поручителя ОСОБА_1 аналогічна адресі відправки кореспонденції із суду, а саме: АДРЕСА_3 .

В п.5.7 договору поруки №0/2 від 17.06.2008 року зазначено, що листування між Сторонами за цим Договором здійснюється шляхом направлення або надання однією Стороною відповідних повідомлень (рекомендованих листів) іншій Стороні на її адресу, що визначена як адреса для листування у розділі 6 цього Договору. Підтвердженням факту відправлення повідомлення (рекомендованого листа) є поштова квитанція або інший поштовий документ, що підтверджує факт відправки або вручення або отримання повідомлення…» (а.с.14 оберт).

Крім того, договір поруки підписаний сторонами 17.06.2008 року, проте як зазначає представник заявника ОСОБА_1 адвокат Васильцова О.М. з 13.06.2008 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що на момент підписання договору поруки №0/2 від 17.06.2008 року, відповідач, будучи зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 , надала недостовірну інформацію щодо адреси своєї реєстрації: АДРЕСА_3 , у договорі поруки, проте, в подальшому, не повідомила Кредитора про зміну адреси проживання, чим порушила вимоги п.п.5-6 Договору поруки.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Так, якщо відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення поза межами встановлених частинами другою та третьою статті 284 ЦПК України строків, то це згідно з положеннями Глави 11 Розділу III ЦПК України не звільняє суд від обов`язку застосувати порядок, визначений у статті 287 ЦПК України, та постановити через пропуск строку на подання заяви про перегляд заочного рішення ухвалу про залишення цієї заяви без задоволення, якщо немає підстав для задоволення заяви про поновлення відповідного строку.

Відповідно до ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Статтею 123 ЦПК України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Суд також звертає увагу на те, що несвоєчасне отримання копії судового рішення саме по собі не може бути визнано поважною причиною пропуску строку. Визнати поважною причиною можливо лише в сукупності з іншими обставинами, обумовленими поважністю, з огляду на які цей строк було пропущено.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2024 року у справі № 756/11081/20 зазначено, що "Заочним розглядом справи є специфічна процедура розгляду цивільної справи та її вирішення за відсутності відповідача. Умовами проведення заочного розгляду справи є: 1) належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання; 2) нез`явлення відповідача у судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) неподання відповідачем відзиву на позовну заяву та 4) відсутність заперечень позивача проти такого вирішення справи. Лише в разі одночасного існування всіх перелічених умов суд може ухвалити заочне рішення в справі (частина перша статті 280 ЦПК України). Водночас суть та мета заочного розгляду справи, які полягають у своєчасному та ефективному вирішенні спору, не відрізняються від тих же складових загального позовного провадження. Наведене пояснюється тим, що питання проведення заочного розгляду справи виникає вже на стадії судового розгляду під час судового засідання у справах позовного провадження. Тобто за наявності передбачених законом умов фактично відбувається перехід із загального позовного провадження до заочного розгляду справи. У доктрині цивільного процесуального права вважається, що, з одного боку, заочне провадження є додатковою гарантією для позивача від зловживання відповідачем процесуальними правами, усунення причин затягування процесу та дотримання судами строків розгляду справи. З іншого боку, відповідачу частиною першою статті 284 ЦПК України гарантується право на перегляд заочного рішення за його письмовою заявою за «спрощеною процедурою», тобто тим самим судом. Законодавець передбачив, що заочне рішення підлягає скасуванню судом першої інстанції, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи (частина перша статті 288 ЦПК України). Отже, ЦПК України встановлює можливість перегляду ухваленого місцевим судом заочного рішення цим же судом без необхідності звернення до апеляційного суду за умови, що причини, які зумовили неприйняття відповідачем участі у розгляді справи, визнані судом поважними, а докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Натомість право на подання апеляційної скарги на заочне рішення суду відповідач набуває лише після залишення його заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (частина четверта статті 287 ЦПК України)".

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Статтею 284 ЦПК України встановлено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Скасування заочного рішення суду можливе за наявності сукупності умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити. Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Також слід звернути увагу, шо лише з`ясування причин неявки не може бути єдиною підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Тобто, наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою, зокрема, залишити заяву без задоволення.

Суд зазначає, що у позовній заяві, поданій до суду 29.07.2009 року, позивачем АКІБ «УкрСиббанк» було зазначено адресу відповідача ОСОБА_1 АДРЕСА_3 , яка була вказана у договорі поруки і за цією ж адресою АДРЕСА_3 ОСОБА_1 викликалась у судові засідання, що підтверджується позовною заявою, договором поруки, паспортом ОСОБА_1 із зазначення адреси її реєстрації 17.08.2004 року за адресою: АДРЕСА_3 , повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення, квитанцією «Укрпошти» (а.с. 1, 14, 19, 35, 36а).

Таким чином, суд приходить до висновку, що судом вжито всіх заходів для повідомлення учасника справи про судовий розгляд та виконав всі вимоги норм процесуального права щодо виклику відповідача у судове засідання, будь-яких порушень цивільно-процесуального законодавства не вчиняв. Неналежне виконання стороною своїх процесуальних обов`язків та зловживання процесуальними правами не може бути підставою для скасування рішення суду.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2024 року у справі № 756/11081/20 визначено, що "у разі постановлення ухвали про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення об`єктом оскарження в суді апеляційної інстанції є не ухвала про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, а безпосередньо заочне рішення, перегляд якого буде здійснюватися саме за апеляційною скаргою відповідача. При вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження апеляційний суд не вирішує поважність/неповажність причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, а лише перевіряє дотримання заявником строку на апеляційне оскарження заочного рішення, який починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (частина четверта статті 287 ЦПК України)".

Слід зазначити, що судом було вжито всіх необхідних заходів для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, а саме було направлено рекомендовані листи за адресою його реєстрації, однак відповідач їх не отримував, що свідчить про його навмисне ухилення від розгляду справи.

З урахуваннямвищенаведеного, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі в порядкуст. 128 ЦПК Українибув належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи.

Разом із тим, відповідачем не надано суттєвих доказів, які б могли вплинути на зміст рішення по суті, як це передбаченост. 285 ЦПК України, а що ж стосується наведених у заяві аргументів, зокрема, щодо невизнання поданих позивачем доказів, то зважаючи на положення норм глави1розділуV ЦПК Україниці обставини можуть предметом розгляду суду апеляційної інстанції, а відтак заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

Твердження відповідача щодо не отримання судових повісток не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, і разом з тим, відповідач своїм правом взяти участь у судовому засіданні та надати докази безпосередньо в суді не скористалась, до судового засідання не з`явилась.

Таким чином, суд вважає, що відповідач, нехтуючи своїми правами та обов`язками, не з`явився до суду, що дало суду можливість ухвалити заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідало положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.

Суд звертає увагу, що всі матеріали справи були ретельно досліджені і в судовому засіданні та стосовно них в рішенні суду чітко відображена правова позиція з урахуванням норм матеріального права та наявних у справі документів.

Ґрунтуючись на засадах верховенства права, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони та які були досліджені у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що заява представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Васильцової Ольги Миколаївни про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню, оскільки заявником пропущено строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення та не надано належних, достатніх, допустимих та достовірних доказів щодо поважності причин його пропуску.

Керуючись ст.ст. 260, 284, 287-289, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Васильцової Ольги Миколаївни про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом АКІБ УкрСиббанк до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за кредитним договором та договором поруки залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що заочне рішення, в порядку ч. 4 ст. 287 ЦПК України, може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений та оголошений 20.12.2024 року о 09.00 годині.

Суддя І.В. Корнєєва