Справа № 462/6112/23 Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д.
Провадження № 22-ц/811/3576/23 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

Секретар Іванова О.О.

розглянувши у спрощеному провадженні без участі учасників в м. Львові цивільну справу №462/6112/23 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 -адвоката Пащука Артема Ігоровича на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 16 листопада 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 - про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в :

16 серпня 2024 року ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 21 жовтня 2021 року між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" і ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту https://creditkasa.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем TOB "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 0827-5542.

Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах:

сума кредиту - 15 000,00 грн;

строк кредитування - 300 днів;

заявлений строк - 21 день;

знижена % ставка - 2, 00 % в день;

стандартна % ставка - 3,00 % в день, де заявлений строк - це обраний позичальником в момент укладення кредитного договору строк користування кредитом протягом якого може бути використано право користування кредитом за заниженою процентною ставкою; в останній календарний день заявленого строку позичальник зобов`язується сплачувати нараховані проценти за користування кредитом.

Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, що стверджується документом про перерахування кредитних коштів, а саме копією витягу з реєстру банків та копією довідки про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи. Відповідач прийняв виконання зобов`язання кредитодавця, отримавши кредитні кошти, своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин не скористався.

Станом на 14 липня 2023 року своїх зобов`язань щодо повернення коштів та процентів за користуванян ними відповідач не виконав, тому загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору (сума кредиту і процентів) становить 106 050, 00 грн.

Просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 0827-5542 від 21 жовтня 2021 року в розмірі 106050, 00 грн, з яких 15000, 00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 91050, 00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, а також 2147,20 грн сплаченого судового збору.

Рішенням Залізничного районного суду міста Львова від 16 листопада 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" 106050 (сто шість тисяч п`ятдесят) грн 00 коп. заборгованості за кредитним договором № 0827-5542 від 21 жовтня 2021 року та 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 -адвокат Пащук А.І.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. До позовної заяви не було долучено жодного доказу отримання ОСОБА_1 кредитних коштів, крім кредитного договору та розрахунку заборгованості. Відсутність доказів отримання кредиту не дає підстави вважати, що такий кредит фактично було отримано. Позивачем не було надано підписаного відповідачем договору позики. ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" просить стягнути 106050 грн., не враховуючи, що заборгованість за відсотками значно перевищує суму кредиту.

Вважає, що ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" може ставити перед судом вимоги щодо стягнення:

15000 грн. - заборгованості за кредитом; 6300 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками.

Просить скасувати рішення Залізничного районного суду міста Львова від 16 листопада 2023 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Судові витрати просить стягнути з позивача.

18 березня 2024 року від ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відзив мотивовано тим, що позичальник погодився з усіма умовами кредиту, а кредитні кошти були перераховані йому у спосіб передбачений умовами кредитного договору на банківську картку, яку ОСОБА_1 самостійно вносив до інформаційно-телекомунікаційної системи кредитора. Виконання ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" обов"язку щодо надання грошових коштів у розмірі 15000 грн відповідачеві підтверджується довідкою ТОВ "ФК "Контрактовий дім" та довідкою про перерахунок суми кредиту № 0827-5542 від 21 жовтня 2021 року стосовно ОСОБА_1 . Сума нарахованої простроченої заборгованості за процентами є такою, що здійснена згідно умов кредитного договору і після закінчення строку кредитування нарахування відсотків кредитодавцем не відбувалося.

Сторони в судове засідання не з"явилися, хоча про місце, час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином.

За змістом ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд виходив з тих підстав, що ОСОБА_1 у зв"язку з неналежним виконанням умов кредитного договору допустив перед кредитодавцем заборгованість в розмірі 106050 грн.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 21 жовтня 2021 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в особі директора Резуєва Є.В., що діє на підставі статуту, з однієї сторони та ОСОБА_1 - з іншої сторони уклали договір про відкриття кредитної лінії № 0827-5542. Із змісту кредитного договору (п. 7.1) вбачається, що такий разом із правилами складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту.

Укладаючи договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з правилами на веб-сайті кредитодавця https://creditkasa.ua, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватися договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Укладаючи цей кредитний договір, позичальник підтвердив, що ознайомився з текстом договору та правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та статтями 9, 25 Закону України "Про споживче кредитування" на сайті https://creditkasa.ua, що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.

Відповідно до п. п. 1.1, 1.2, 1.3 кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювальну кредитну лінію на умовах, визначених договором. Кредитодавець зобов`язується відкрити кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Тип кредиту - кредитна лінія, мета отримання кредиту - для задоволення особистих потреб позичальника.

Згідно із умовами договору, кредитодавець надає позичальникові грошові кошти в кредит у сумі 15 000, 00 грн. Кредит надається позичальнику шляхом перерахування грошової суми протягом 3 (трьох) днів з моменту укладення договору. Тип процентної ставки за користування кредитом - фіксована. Заявлений строк користуванням кредитом складає 21 календарних днів з дня надання кредиту. Стандартна процента ставка 3 %, знижена процентна ставка 2 %, пільгова процентна ставка 0,01 %. Строк кредитування - 300 календарних днів (до 16.08.2022) з моменту перерахування кредиту позичальнику. Згідно із п. 3.1 договору, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит, проценти за користування та нараховану неустойку (якщо така буде) не пізніше ніж в останній календарний день строку кредитування.

Згідно п.2.4, п.2.4.1, п.2.4.2, п.2.4.3, п.2.4.4, п.2.4.5 договору, кредит надається строком на 21 календарний день, сума кредиту 15000 грн, нараховані проценти за користування кредитом у заявлений строк - 6300 грн та разом до сплати ОСОБА_1 має повернути 21300 грн

ТзОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного кредитного договору.

ОСОБА_1 визнає той факт, що має перед позивачем заборгованість за тілом кредиту в розмірі 15000 грн та 6300 грн заборгованості за відсотками.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики.

Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" просило стягнути з відповідача окрім тіла кредиту - 15000 грн. ще 91050 грн. простроченої заборгованості за нарахованими процентами

Відповідно до ч.1, 3 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

При цьому споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України "Про захист прав споживачів", є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п. 22 ч. 1 ст. 1 цього Закону). Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг), дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення так і виконання такого договору.

Згідно зі ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Згідно умов п. 2.9 договору про відкриття кредитної лінії №0827-5542 від 21 жовтня 2021 року, реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 572 462%

Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у ч. 3 ст. 509 та ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно.

Крім того, з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту.

Це узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року №39/248 "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів", в якій зазначено наступне: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.

У наведених Керівних принципах для захисту інтересів споживачів визначено, що споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями.

Пунктами 1.2 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів" від 09 квітня 1985 року №39/248, Хартією захисту споживачів, схваленою Резолюцією Консультативної ради Європи від 17 травня 1973 року №543, Директивою 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11 травня 2005 року (пункти 9, 13, 14 преамбули), Директивою 2008/48/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 23.04.2008 про кредитні угоди для споживачів передбачається, що надання товарів чи послуг, у тому числі у фінансовій галузі, не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача, а відповідні права споживачів регламентуються як на доконтрактній стадії, так і на стадії виконання кредитної угоди.

Директива 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради Європи від 11 травня 2005 року розділяє комерційну діяльність, що вводить в оману на дію і бездіяльність та застосовується до правовідносин до і після укладення угоди, фінансові послуги через їх складність та властиві їм серйозні ризики потребують встановлення детальних вимог, включаючи позитивні зобов`язання торговця. Оманливі види торговельної практики утримують споживача від поміркованого і таким чином ефективного вибору.

Відповідно до положень Резолюції Генеральної Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів" від 09 квітня 1985 року №39/248 споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями.

Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абз. 3 пп. 3.2 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).

Окрім цього, як зазначено в рішенні Конституційного суду України від 11.07.13 №7-рп/2013, у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч. 1-2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшити.

Застосовуючи дану норму, суд зобов`язаний встановити баланс між застосованим до порушника заходом відповідальності у вигляді неустойки й оцінкою дійсного, а не покладеного розміру збитків, заподіяних у результаті конкретного правопорушення.

У цьому рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема, щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками - фізичними особами.

Такого ж самого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року по справі №132/1006/19 провадження №61-1602св20.

У постанові Великої палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року по справі №902/417/18 прописано, що якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.

У п.8.38 зазначеної постанови з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика палата Верховного Суду дійшла висновку, що виходячи з принципі розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу так і процентів річних як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.

Враховуючи наведене, оскільки заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 91050 грн. не є співмірною сумі кредиту у 15000 грн., суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, тому колегія суддів дійшла до висновку про зменшення розміру відсотків до розміру погодженого сторонами в договорі в п.2.4.4, а саме до 6300 грн.

Суд першої інстанції не звернув увагу, що встановлений сторонами договору розмір відсотків за несвоєчасно виконані зобов"язання за кожень день прострочки є несправедливим у розумінні ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів", суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов"язків на шкоду позичальника, як споживача послуг, в зв"язку з чим суд апеляційної інстанції вважає за можливе рішення Залізничного районного суду міста Львова від 16 листопада 2023 року змінити, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" 21300 грн., з яких 15000 грн. заборгованість по кредиту, 6300 грн. заборгованість за відсотками.

Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у випадку часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення ( ч.5 ст.268 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п. 2; 376 ч.1, 3; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -адвоката Пащука Артема Ігоровича задоволити частково.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 16 листопада 2023 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" ( ) 21300,00 (двадцять одна тисяча триста ) гривень заборгованості та 431,27 грн. сплаченого судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" ( ) в користь ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_1 ) 808,61 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 24 червня 2024 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк