ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 листопада 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 733/1899/23

Головуючий у першій інстанції - Вовченко А. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1190/24

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Зеляк Ю.Г.,

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»,

на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 05 липня 2024 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 10.07.2024, м. Ічня,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі за текстом - ТОВ «Бізнес Позика») звернулось з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останнього заборгованість за договором про надання кредиту № 214147-КС-008 від 21.08.2021 у розмірі 101138 грн 21 коп. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що ТОВ «Бізнес Позика» 21.08.2021 направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти зазначений договір, а останній прийняв цю оферту на визначених у ній умовах. ТОВ «Бізнес Позика» направило відповідачеві (позичальнику) через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на його номер мобільного телефону НОМЕР_1 , котрий ним було введено в цю систему, і таким чином цією ж датою ними укладено вказаний договір, підписаний одноразовим ідентифікатором. Відповідно до нього Товариство надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 34000 грн 00 коп. перерахуванням на вказаний ним банківський рахунок на засадах строковості, поворотності, платності. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору у нього на 02.11.2023 виникла заборгованість в розмірі 101138 грн 21 коп., з яких: 34000 грн 00 коп. - за кредитом, 62038 грн 21 коп. - за відсотками, 5100 грн 00 коп. - за комісією.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково. Ухвалюючи його, суд І інстанції виходив з такого:

- заявлена ТОВ «Бізнес Позика» до стягнення заборгованості за кредитом підлягає стягненню в повному обсязі;

- заборгованість за процентами у розмірі 62038 грн 21 коп. не є співмірною сумі кредиту, що суперечить принципам розумності та добросовісності і спричиняє дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника - споживача послуг кредитної установи. З урахуванням наведених принципів суд визначив її розмір до стягнення в сумі 30000 грн 00 коп.;

- положення укладеного сторонами кредитного договору про обов`язок позичальника сплачувати комісію «за надання кредиту» є нікчемними, а тому вимога про стягнення комісії в розмірі 5100 грн 00 коп. є необґрунтованою й задоволенню не підлягає.

В апеляційній скарзі ТОВ «Бізнес Позика» просить скасувати вказане рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити рішення, яким їх задовольнити. Доводи скарги зводяться до такого:

- боржником не здійснено жодного платежу за вищевказаним договором, розрахунок та розмір якого зазначено у розрахунку заборгованості, чим порушено зобов`язання, встановлені договором, що призвело до подорожчання кредиту, оскільки відсоткова ставка в розмірі 1,07966177% нараховується за кожен день користування кредитом на залишок заборгованості, що передбачено п. 2 договору. При цьому штрафні санкції за неналежне виконання умов договору позивачем не нараховувались та не заявлялись;

- згідно з розрахунком заборгованості за кредитом, проценти за користування ним за відсотковою ставкою в розмірі 1,07966177% нараховані в межах дії договору (24 тижні): з 04.09.2021 по 05.02.2022, а після цієї дати вони не проценти не нараховувались;

- посилання суду першої інстанції на висновки Великої Палати Верховного Суду, що викладені у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, є помилковим та некоректним, оскільки ТОВ «Бізнес Позика» не нараховувались та не заявлялись до стягнення з ОСОБА_1 штрафні санкції за порушення умов договору;

- встановлення комісії за надання кредиту є правомірним, оскільки укладеним сторонами кредитним договором передбачено її нарахування за надання кредиту та суму нарахувань комісії включено до графіка платежів. Крім того, Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у виді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів;

- відповідачем частково виконувались умови договору та сплачувались платежі на погашення кредиту. Крім того, укладення додаткової угоди до кредитного договору свідчать про безумовну згоду відповідача із усіма його умовами, у тому числі і щодо комісії за надання кредиту;

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню.

У справі встановлено таке.

У повідомленні, сформованому ТОВ «Бізнес Позика» та підписаному його директором, наведено послідовність дій Товариства й Дмитренка О.Ю. (клієнта) 21.08.2021, а саме: о 07:47:36 - вхід клієнта в особистий кабінет; 07:47:36 - отримання Товариством інформації про статус клієнта; 08:15:09 - передача клієнтом інформації обраних ним умов кредиту; 08:15:10 - надання Товариством паспорта споживчого кредиту та запит на генерацію й відправку одноразового ідентифікатора для підписання ним паспорта; 08:15:35 - підписання паспорта споживчого кредиту клієнтом; 08:15:42 - формування шаблона оферти Товариством (її копія на арк. 22); 08:19:42 - запит Товариства на формування одноразового ідентифікатора для підписання договору; 08:19:48- запит клієнта на відправку шаблона акцепту та о 08:20:06 - підписання договору клієнтом; 08:20:10 - формування Товариством інформаційного повідомлення про успішне підписання договору та о 08:20:12 і 08:20:15 - відправка документів на електронну пошту клієнта та відображення їх у його особистому кабінеті (арк. 26-27).

21.08.2021 ТОВ «Бізнес Позика» й ОСОБА_1 укладено договір № 214147-КС-008 про надання кредиту (паперова його копія на арк. 20-21), за яким:

- Товариство надає клієнту кредит для придбання товарів (робіт, послуг) в розмірі 34000 грн 00 коп. (п. 1) строком на 24 тижні, строк дії договору - до 05.02.2022; процентна ставка - 1,07966177 % в день; комісія за надання кредиту - 5100 грн 00 коп.; орієнтована загальна вартість наданого кредиту - 84960 грн 00 коп.;

- орієнтовні проценти за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту; реальна річна процентна ставка - 7307,25% нараховується протягом строку кредитування на залишок заборгованості, наявний на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно з графіком платежів (п. 2);

- підписанням цього договору позичальник підтвердив, що:

1) до укладення договору отримав від кредитодавця інформацію та документи, надання яких передбачено законодавством України, зокрема ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», паспорт споживчого кредиту, а також Умови договору і Правила, що розміщені на сайті кредитодавця (п. 10),

2) позичальник ознайомлений з договором та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватися їх та, відповідно, уклав договір з вільним волевиявленням (п. 7);

- у розділі договору «Юридична адреса та реквізити сторін» вказано таке:

1) ідентифікуючі відомості ТОВ «Бізнес Позика» (місцезнаходження, телефон, код, IBAN, МФО) і ОСОБА_1 (РНОКПП, серія та номер паспорта, фактичне місце його проживання, додаткові контактні дані: номер мобільного телефону: НОМЕР_2 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

2) договір підписано ОСОБА_1 електронним підписом - одноразовим ідентифікатором G-2903 і Товариством.

Такі ж умови кредитування зазначені в паспорті споживчого кредиту, що пропонуються для клієнта ОСОБА_1 , однак відсутні докази підписання його останнім (паперова копія паспорта на арк. 18-19).

Відповідно до п. 6.1 Правил надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» (їх копія на арк. 29-38), затверджених наказом його директора № 10- ОД від 22.06.2021, кредитодавець має право проводити за погодженням із позичальником реструктуризацію (пролонгацію) зобов`язань за договором про надання кредиту. Домовленості оформлюються у виді додаткової угоди. В матеріалах справи така відсутня.

Позивачем надано паперову копію анкети клієнта - витяг з впровадженої у нього інформаційно-телекомунікаційної системи https://my.bizpozyka.com/, де зазначено дані ОСОБА_1 : номер телефону, адреса реєстрації та проживання, РНОКПП, серія та номер паспорта, e-mail, інформацію щодо бажаного кредиту та номер банківського рахунка для перерахування коштів ОСОБА_1 на картку № НОМЕР_3 (арк. 27 зворот).

З довідок Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Елаєнс» від 16.11.2023 вбачається, що воно 21.08.2021 переказало кошти на вищезазначену платіжну картку ОСОБА_1 на виконання договору ТОВ «Бізнес Позика» з ОСОБА_1 № 214147-КС-008 від 21.08.2021 в загальній сумі 34000 грн 00 коп. (їх копії на арк. 28, 28 зворот).

Відповідно до наданого ТОВ «Бізнес Позика» розрахунку, на 03.11.2023 ОСОБА_1 має заборгованість за згаданим кредитним договором в сумі 101138 грн 21 коп., що складається з заборгованості: за кредитом - 34000 грн 00 коп.; нарахованих відсотків за користування кредитом - 32038 грн 21 коп. та комісії 5100 грн 00 коп. Цей розрахунок виконано виходячи з процентної ставки за користування кредитом 1,07966177 % та за вказаний в кредитному договорі строк (24 тижні) (арк. 12-17).

Аналізуючи надані докази і норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить таких висновків.

Частина 1 ст. 205 ЦК України приписує, що правочин може вчинятися в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому цією статтею; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно з ст. 12 згаданого в попередньому абзаці Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 цього ж Закону визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про електронну комерцію», розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.

Відповідно до п. 8, 9, 10 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», у договорі про споживчий кредит зазначаються, в тому числі, процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит; порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у виді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися).

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. На виконання вимог у тому числі п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Відповідно до п. 5 цих Правил, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у виді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом є витрати споживача, уключаючи комісії. Тож наведеними нормами права передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Виходячи зі змісту наведених у попередніх 9 абзацах правових норм апеляційний суд виснує, що вищеописаними належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами доведено, що:

- переглядаючи веб-сайт https://my.bizpozyka.com/, відповідач мав змогу ознайомитися й ознайомився з правилами надання цим Товариством коштів у позику, з інформацією про кредит, вірогідним текстом кредитного договору, з інформацією, передбаченою ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин);

- ОСОБА_1 в порядку ч. ч. 6 та 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» в електронній формі укладено та підписано 21.08.2021 договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 214147-КС-008 з ТОВ «Бізнес Позика», за умовами якого ним отримано у позику 34000 грн 00 коп. на його картковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк», користування яким останній здійснює з допомогою платіжної карти № НОМЕР_3 .

Згідно з ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». У ч. 1, ч. 2, ч. 3 п. 5, ч. 5, ч. 7 ст. 18 цього Закону визначено, що до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

У викладеному в мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 у справі № 1-12/2013 висновку зазначається, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору; особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності й розумності.

Узагальнюючи наведене, апеляційний суд виснує, що суд І інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» у повному обсязі відсотків за користування кредитними коштами - у сумі 62038 грн 21 коп., не підлягають задоволенню як такі, що є незаконними, зокрема неспівмірними з сумою наданого кредиту - 34000 грн 00 коп. Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач з 30.04.2015 має статус учасника бойових дій, що підтверджено копією посвідчення відповідного змісту (арк. 87). У зв`язку з цим згідно з п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» проценти за користування кредитом йому не повинні нараховуватися, так як сторонами укладено кредитний договір, у якому предметом є кредит, цільовим призначенням якого не є ні придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), ні/або автомобіля.

Суд І інстанції законно відмовив і у стягненні з відповідача на користь позивача комісії, так як вона є необґрунтованою. Так, укладеним сторонами кредитним договором передбачено комісію за надання кредиту у розмірі 5100 грн. Проте ні у цьому договорі, ні в інших наявних у справі доказах нема переліку додаткових та супутніх банківських послуг, за які встановлена ця комісія. Позивач не зазначив та не надав доказів узгодження з відповідачем при укладенні кредитного договору переліку послуг, за які він має сплачувати комісію. Тож апеляційний суд виснує, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11, абз. 1 ч. 2, ч. ч. 4, 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» положення договору про надання кредиту № 214147-КС-008 від 21.08.2021 про обов`язок ОСОБА_1 сплатити позивачеві комісію за надання кредиту є нікчемними.

Доводи апеляційної скарги судом відкидаються як такі, що суперечать описаним вище встановленим у справі обставинам та визначеним відповідно до них правовідносинам.

Отож підстав для скасування оскаржуваного рішення не встановлено; його законність і обґрунтованість згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України перевірено у межах доводів апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» залишити без задоволення, а рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 05 липня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Ідентифікаційні дані сторін:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», бульв. Лесі Українки, буд № 26, офіс 411, м. Київ, код 41084239.

Дату прийняття постанови визначено згідно з приписом ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Головуючий: Судді: