Справа № 455/444/24
Провадження № 2/455/222/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

20 червня 2024 року м. Старий Самбір

СТАРОСАМБІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

у складі судді Титова А.О.,

СТАРОСАМБІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

у складі судді Титова А.О.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні Старосамбірського районного суду Львівської області цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»»,

до відповідача ОСОБА_1 ,

про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

18.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Відповідачем укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2706193, за умовами якого, Товариство зобов`язалось надати Відповідачу кредит в сумі 10000,00 гривень на строк 360 днів, а Відповідач зобов`язався повернути суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (далі за текстом - Кредитний договір).

11.08.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Позивачем укладено договір факторингу №11082023, відповідно до умов якого, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило Позивачу права вимоги до боржників, зокрема, до Відповідача.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №11082023 від 11.08.2023 року, Позивач набув право грошової вимоги до Відповідача в сумі 39559,97 грн., з яких: 9999,98 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 29559,99 грн. - сума заборгованості за процентами.

Крім того, 31.12.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Відповідачем укладено договір позики №74516538, за умовами якого позикодавець зобов`язався надати Відповідачу грошові кошти у сумі 4000 грн на строк у 70 днів, а Відповідач зобов`язався повернути позикодавцю позику та проценти за користування коштами у строки та в порядку, визначеному умовами договору (далі за текстом також «Договір позики»).

14.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Позивачем укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило Позивачу права вимоги до боржників, зокрема, Відповідача.

Відповідно до витягу з реєстру боржників №11 від 14.06.2021 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, Позивач набув право грошової вимоги до Відповідача в сумі 1025,74 грн., з яких: 802,24 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 223,50 грн. сума заборгованості за відсотками.

Позивач вказує, що Відповідач не виконав як умови Кредитного договору так і умови Договору позики, після відступлення Позивачу прав грошових вимог до Відповідача, у зв`язку з чим, Позивач звернувся до суду із позовом у цій справі.

За наведених обставин Позивач просить суд стягнути з Відповідача на його користь:

(1) заборгованість за кредитним договором №2706193 від 18.12.2021 в розмірі 39559,97 гривень, яка складається з 9999,98 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 29559,99 грн. - сума заборгованості за процентами;

(2) заборгованість за договором позики №78733158 від 25.02.2023 в розмірі 1025,74 гривень, яка складається з 802,24 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 223,50 грн. сума заборгованості за відсотками,

(3) судові витрати зі сплати у вигляді судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, суд звертає увагу на наступне.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (частина 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України)).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина 1 статті 1055 ЦК України).

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» глави 71 ЦК України і не випливає із суті кредитного договору (частина 2 статті 1054 ЦК України).

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абзац 2 частини 1 статті 1046 ЦК України).

Первинний документ документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (стаття 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій (частина 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», далі - Закон).

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (частина 7 статті 11 Закону).

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України).

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 3 Закону).

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та диспозитивність (пункти 4 та 5 частини 3 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, (далі за текстом - ЦПК України)).

Змагальність сторін полягає, зокрема, в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, при цьому, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини 3 та 4 статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).

Диспозитивність цивільного судочинства полягає, серед іншого, в тому, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом, суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом; а учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини 2 та 3 статті 13 ЦПК України).

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина 7 статті 81 ЦПК України).

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (частини 1 та 2 статті 83 ЦПК України).

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї (частина 1 статті 84 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (частина 1 статті 77 та частина 1 статті 79 ЦПК України).

За змістом правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 20.05.2022 у справі № 336/4796/18, копії кредитного договору, додатків до такого договору, графіку погашення кредиту, розрахунку заборгованості за кредитним договором не є належними доказами на підтвердження існування у позичальника заборгованості за кредитним договором за умов відсутності в матеріалах справи інших доказів, які б підтверджували правильність здійсненого кредитором розрахунку, зокрема первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», виписки з особових рахунків клієнта тощо.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі (постанови Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №161/16891/15, від 17.12.2020 у справі №278/2177/15).

Позивачем до матеріалів справи долучені наступні докази:

(1) копія кредитного договору №2706193 від 18.12.2021; паспорт споживчого кредиту; додаток №1 до договору №2706193 від 18.12.2021 «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором, копія договору факторингу №11082023 від 11.08.2023, акт прийому-передачі реєстру боржників за названим договором факторингу, витяг з реєстру боржників за названим договором факторингу, розрахунок заборгованості за кредитним договором №2706193 від 18.12.2021;

(2) копія договору позики №74516538 від 31.12.2021; додаток №1 до вказаного договору «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором»; копія договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021; додаткові угоди до названого договору факторингу №2 від 28.07.2021 та №12 від 27.10.2023; акт прийому-передачі реєстру боржників за названим договором факторингу, витяг з реєстру боржників за названим договором факторингу, розрахунок заборгованості за договору позики №74516538 від 31.12.2021

В той же час Позивач, стверджуючи, що Відповідач отримала грошові кошти на виконання умов Кредитного договору, будь-яких доказів на підтвердження такого факту не надає.

Так, відповідно до умов пунктів 2.1 та 2.2. Кредитного договору, Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки НОМЕР_1 або іншої платіжної картки Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення договору.

Однак в матеріалах справи відсутні докази перерахування грошових коштів від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» Відповідачу за реквізитами платіжної картки НОМЕР_1 .

Представлені Позивачем вищенаведені докази з урахуванням наведеної судової практики Верховного Суду не підтверджують факту перерахування коштів Відповідачу, оскільки не є первинними документами, оформленим відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Підписання Відповідачем Кредитного договору та Паспорту споживчого кредиту не підтверджує надання грошових коштів Відповідачу, оскільки будь-які відомості про це Кредитний договір та Паспорт споживчого кредиту не містять. Умовами Кредитного договору встановлені чіткі вимоги щодо порядку виконання кредитором обов`язку з надання грошових коштів - перерахування суми кредиту у безготівковій формі.

Також Позивач, стверджуючи, що Відповідач отримала грошові кошти на виконання умов Договору позики, будь-яких доказів на підтвердження такого факту не надає.

Враховуючи вищенаведені умови договору позики, доказами належного виконання позикодавцем (ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») його зобов`язань за договором позики могли б стати документи, які підтверджують безготівкове перерахування 31.12.2021 грошових коштів у сумі 4000,00 грн. на реквізити платіжної картки Відповідача - НОМЕР_1 . Однак, такі документи в матеріалах справи відсутні.

Представлені Позивачем вищенаведені докази з урахуванням наведеної судової практики Верховного Суду не підтверджує факту перерахування кредитних коштів Відповідачу, оскільки не є первинним документом, оформленим відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Підписання Відповідачем Договору позики не підтверджує надання грошових коштів Відповідачу, оскільки будь-які відомості про це Договір позики не містить. Умовами Договору позики встановлені чіткі вимоги щодо порядку виконання кредитором обов`язку з надання грошових коштів - перерахування суми позики у безготівковій формі.

Доказів користування Відповідачем кредитними коштами також не надано.

В цьому аспекті, суд звертає увагу на те, що встановлення як факту надання грошових коштів Відповідачу за вищевказаними договорами, так і дати надання таких коштів, мають суттєве значення для вирішення справи.

З огляду на правову природу загалом кредитного договору, так і Кредитного договору та Договору позики у цій справі, обов`язок позичальника повернути кошти виникає лише після надання йому грошових коштів кредитором та саме від дня такого переказу починається відлік перебігу строку оплати та починається нарахування процентів за користування позикою.

До того ж, неподання позивачем доказів надання відповідачу грошових коштів, з огляду на положення абзацу 2 частини 1 статті 1046 ЦК України (положення якого застосовуються до відносин за кредитним договором відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК України), ставить під сумнім сам факт укладення кредитного договору, оскільки названою нормою права регламентовано, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

За наведених обставин, Позивачем не виконано процесуального обов`язку щодо доведення обставин, якими він обґрунтовує позовні вимоги. У цьому випадку, ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням процесуальних дій, зокрема, щодо подання доказів, несе Позивач. Обставини, передбачені ЦПК України, за яких суд може з власної ініціативи збирати докази - у даній справі відсутні.

За викладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Судові витрати Позивача, огляду на відмову у позові, залишаються за останнім на підставі частини 1 статті 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 258, 259, 261, 264, 265, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення підписано без його проголошення, датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»», , юридична адреса: м. Київ, вул. Симона Петлюри, будинок №30, поштовий індекс 01032.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Титов А.О.