Справа № 214/6764/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 грудня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Собченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Кривбасводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, абонентське обслуговування, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 23461 грн. 54 коп., заборгованість з абонентської плати у розмірі 540 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 21 грн. 69 коп. та втрати від інфляції у розмірі 73 грн. 35 коп., а також понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що КП «Кривбасводоканал» надає послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення населенню, яке зобов`язане здійснювати оплату цих послуг згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Оскільки у квартирі, в якій зареєстрований відповідач, у спірний період був відсутній засіб обліку води, нарахування за послуги централізованого постачання холодної води здійснювалось за науково обґрунтованими нормативами питного водопостачання, водоспоживання та водовідведення населення м. Кривого Рогу, затвердженими рішенням комітету Криворізької міської ради від 12.12.2012 року №367 та введеними в дію з 01 січня 2013 року, на кожну зареєстровану особу. Так, відповідачу щомісячно, відповідно до тарифів на вказані послуги, здійснювалось постачання холодної води і водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , але відповідач у повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснював, у результаті чого за період з 01 травня 2014 року по 30 червня 2024 року виникла вищевказана заборгованість, а також заборгованість по абонентській платі за період з 01 квітня 2022 року по 30 червня 2024 року. Окрім того, у зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язання по оплаті наданих послуг, позивач просить суд також стягнути 3% річних та втрати від інфляції.

Ухвалою суду від 04.11.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу 15-денний строк з дня отримання даної ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, своїм правом не скористався - відзив на позовну заяву до суду не надав.

За встановлених обставин суд уважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами, що відповідає положенням ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, відповідач до 27 червня 2017 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак був споживачем послуг з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення, які надаються КП «Кривбасводоканал» на підставі відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 .

Як убачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому водопостачанню та централізованому водовідведенню, які врегульовано Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про питну воду та питне водопостачання», Цивільним кодексом України та відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №630.

В даному випадку застосовується до 01.05.2019 року Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-IV, а з 01.05.2019 року Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VIII.

Раніше редакція Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, а саме ч. 1 визначала, що споживач - це, зокрема, фізична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року споживач зобов`язаний, зокрема, укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача (п. 1 ч. 3 ст. 20 вказаного Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

У відповідності до положень ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, згідно з вищевикладеним, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично ними користувались. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року у справі №6-2951цс15, у постанові Верховного Суду від 18.05.2020 року у справі №176/456/17, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 року у справі №14-280цс18.

Згідно п.п. 17, 18, 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.

Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

У відповідності до п. 1 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» з наступними змінами і доповненнями, утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Отже, судом із розрахунку заборгованості наданого позивачем, встановлено, що за період часу з 01 травня 2014 року по 30 червня 2024 року заборгованість за адресою: АДРЕСА_1 , за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведеннясклала 23461 грн. 54 коп., однак така підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за період з 01 травня 2014 року по 27 червня 2017 року у розмірі 4044 грн. 61 коп., тобто за період, коли відповідач був зареєстрований у квартирі, по утриманню якої утворився борг та у зв`язку з тим, що матеріали справи не містять відомостей щодо належності йому на праві власності цієї квартири.

Крім того суд зазначає, у зв`язку з внесенням змін до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з 01 квітня 2022 року було введено плату за абонентське обслуговування.

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг, що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Абонентська плата нараховується щомісячно з розрахунку на один особовий рахунок, незалежно від кількості мешканців у квартирі.

Відповідно до наданого до суду розрахунку, сума боргу за абонентське обслуговування за період з 01 квітня 2022 року по 30 червня 2024 року за вказаною вище адресою становить 540 грн. 00 коп., однак така не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, позаяк у цей період відповідач не був зареєстрований у квартирі, по утриманню якої утворився борг та, як уже зазначалось вище, матеріали справи не містять відомостей щодо належності відповідачу на праві власності цієї квартири.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, зважаючи на вищевикладене, правовідносини, які склались між позивачем та відповідачем є грошовим зобов`язанням, позаяк відповідач має зобов`язання перед позивачем оплатити надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а позивач має право вимагати від відповідача відповідної оплати за надані послуги, однак, у зв`язку із несплатою належним чином відповідачем за отримані послуги, позивачу було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена у грошовому еквіваленті, а тому на дані правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Між тим, суд зазначає, що згідно наданих позивачем розрахунків 3% річних та втрат від інфляції, такі стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають, позаяк нараховуються позивачем починаючи з червня 2021 року, тобто часу коли відповідач не значиться зареєстрованим у квартирі, по утриманню якої утворився борг.

Отже, оцінюючи належність, допустимість і достовірність доказів та враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача, на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 508 грн. 25 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 625 ЦК України, ст.ст. 67, 68 ЖК України, ст.ст. 2, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Кривбасводоканал» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Кривбасводоканал» (, юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Джохара Дудаєва, 6а) заборгованість за отримані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 травня 2014 року по 27 червня 2017 року у розмірі 4044 грн. 61 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Кривбасводоканал» (, юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Джохара Дудаєва, 6а) витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 508 грн. 25 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.