Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/208/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Винара Л.В.

з участю секретаря Кострицької Т.П.

представника позивачки Соколишиної Л.Б.

представника відповідача Кухаренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олевську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення стягнення аліментів на дитину та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення стягнення аліментів на дитину та стягнення аліментів.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Винару Л.В.

На запит Олевського районного суду Житомирської області надійшла інформація із Олевської міської ради Житомирської області про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_4 .

Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 19.02.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.

17.04.2024 року ухвалою суду у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі відмовлено. Продовжено строк підготовчого провадження у справі та відкладено підготовче засідання на 15 год. 00 хв. 23 травня 2024 року. Надано відповідачу ОСОБА_4 додатковий строк на подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 23.05.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному порядку у відкритому судовому засіданні на 15 год. 00 хв. 25 червня 2024 року.

В судове засідання позивачка ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, у встановленому законодавством порядку, що стверджується матеріалами справи. Заяви про відкладення розгляду справи від сторін не надходили. Відзив на позов відповідач до суду не надав.

25.06.2024 року до суду засобами електронного зв`язку надійшло письмове клопотання представника відповідача - адвоката Кухаренко О.В. про зупинення провадження у справі, у якому вона просить суд зупинити провадження у справі № 287/208/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення стягнення аліментів на дитину та стягнення аліментів, до винесення наказу про демобілізацію відповідача ОСОБА_4 або до припинення воєнного стану на території України.

Представник відповідача - адвокат Кухаренко О.В., яка приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, заявлене клопотання про зупинення провадження у справі підтримала з підстав у ньому зазначених , вважає, що провадження у справі слід зупинити.

Представник позивачки - адвокат Соколишина Л.Б., яка приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, вважає, що у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі слід відмовити, оскільки відсутні докази, що дійсно відповідач на сьогоднішній день перебуває на військовій службі та чи приймає участь у бойових діях.

Суд, заслухавши думку представників сторін, дослідивши клопотання з додатками та матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Так, ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Вимога щодо дотримання розумного строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Частиною 1 ст. 251 ЦПК України передбачено перелік обов`язкових підстав для зупинення провадження, який є вичерпним.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі, перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Слід зазначити, що для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, в матеріалах цивільної справи мають бути докази не лише перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а й докази того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема приймають участь у виконанні бойових завдань.

Згідно із Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України введено в Україні воєнний стан о 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і на цей час його дію не припинено.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що військове формування це створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Із матеріалів клопотання вбачається, що згідно копії довідки Олевської міської ради Житомирської області від 24.06.2024 року № 1145 та витягу з реєстру територіальної громади від 19.04.2024 року відповідач ОСОБА_4 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 .

З наявної в матеріалах справи копії довідки № 401 від 21.08.2023 року відповідач солдат ОСОБА_4 перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 09.08.2023 року.

Також, відповідач з 30.08.2023 року був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) , що підтверджується копією витягу з наказу т.в.о. командира в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_5 № 256 від 30.08.2023 року та копією військового квітка ОСОБА_4 .

На думку суду, вказані документи не містять відомостей про те, що військова частина у складі ЗСУ, в якій на даний час проходить службу відповідач ОСОБА_4 , переведена на воєнний стан і бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації на території України.

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні дані про безпосередню участь відповідача у бойових діях на день подачі позову 30.01.2024 року.

Також, до клопотання не додано доказів, які б підтверджували, що відповідач на даний час перебуває на військовій службі та виконує бойове завдання на території Сумської області, позбавлений можливості взяти участь у розгляді справи, не має права користуватись телефоном та інтернетом.

При цьому суд звертає увагу, що 12.04.2024 року відповідачем ОСОБА_4 вже надсилалось засобами електронного зв`язку клопотання про зупинення провадження у справі. При цьому, у своєму клопотанні відповідач просив суд усі документи направляти на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто фактично він має доступ до мережі Інтернету. В подальшому відповідач отримував повістки про виклики до суду та процесуальні документи по справі через зазначену електронну пошту, що спростовує твердження представника відповідача про те, що відповідач не має можливості користуватись засобами зв`язку та вона позбавлена можливості узгодити із відповідачем правову позицію.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що відповідач у період знаходження на військовій службі має можливість здійснити реалізацію наданих йому ЦПК України прав, шляхом участі у розгляді справи через представника, що він здійснив, уклавши договір стосовно представництва та захисту його інтересів з адвокатом Кухаренко О.В.

Суд також враховує, що предметом даного спору є вимога про стягнення аліментів на неповнолітнього сина, який на даний час проживає з позивачкою, тому розгляд цієї справи стосується першочергових інтересів сина сторін, який потребує коштів на утримання.

Окрім цього, суд приймає до уваги, що необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що призведе до порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснювати швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Смірнова проти України» та «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).

Враховуючи наведене, суд вважає, що у даному випадку відсутні обґрунтовані підстави для зупинення провадження у справі, тому у задоволенні клопотання представника відповідача слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 251, 252, 259-260, 353, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Кухаренко Ольги Володимирівни про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення стягнення аліментів на дитину та стягнення аліментів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя: Л.В.Винар