Провадження № 2/357/930/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Бондаренко О.В., при секретарі Кононюку П.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

09.10.2023 представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, який зареєстрований судом 27.11.2023, обґрунтовуючи тим, що банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення. 19.08.2020 ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит в розмірі 15000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом, з можливістю його коригування. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, а відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тому станом на 22.08.2023 утворилася заборгованість, що становить 23353,18 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 23353,18 грн. В добровільному порядку відповідачка відмовляється повернути кошти, тому просив у судовому порядку стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 19.08.2020 у розмірі 23353,18 грн, станом на 22.08.2023, та судові витрати в розмірі 2684,00 грн.

29.11.2023 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

10.01.2024 судом постановлено ухвалу, про проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

19.03.2024 відповідачка - ОСОБА_1 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що вона не заперечує той факт, що 19.08.2020 вона звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг та підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, в результаті підписання Анкети-заяви з позивачем дійсно було укладено договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору вона отримала кредит у розмірі 15000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту па поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . У позовній заяві AT «Універсал Банк» просить суд стягнути з неї на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг у розмірі 23353,18 грн, та судовий збір у розмірі 2684,00 грн, але з вищенаведеними позовними вимогами вона категорично незгодна, зокрема, в частині нарахування відсотків. Згідно з тарифами базова відсоткова ставка становить 3,1 % на місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості у повному обсязі, в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості). Збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості становить 6,2% на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості). Позивачем надано розрахунок заборгованості за період з 06.01.2021 по 22.08.2023 та в таблиці розрахунку заборгованості зазначено, що відсоткова ставка станом на 06.01.2021 становить 37,2% і вказує, що це саме поточна процентна ставка, у той час, коли Договором передбачено абсолютно інший вигляд процентної ставки. Також, зазначає, що на підставі укладеного Договору вона отримала кредит у розмірі 15000 грн, але у розрахунку заборгованості за Договором позивач вказує залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 11417,68 грн, однак не вказує дату фактичного отримання кредитних коштів (кредитного ліміту), оскільки у розрахунку вказано, що кількість днів, за які нарахована заборгованість за відсотками становить 5 днів. У розрахунку заборгованості позивач вказує, що 11.01.2021 нею була внесена сума погашення за наданим кредитом у розмірі 700,00 грн та вказана сума мала би бути списана позивачем у якості основного суми боргу. Проте, 12.01.2021, після внесення вказаної суми, розмір залишку поточної заборгованості за наданим кредитом не змінився, що свідчить про неврахування позивачем внесених нею коштів ані у рахунок тіла кредиту, ані у рахунок відсотків за кредитом. 22.01.2021 нею внесено суму до погашення заборгованості за кредитом у розмірі 3085,00 грн, 26.01.2021 внесено суму до погашення заборгованості за кредитом у розмірі 1200,00 грн. Сума залишку поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить на 31.01.2021 13917,18 грн, у тому числі нараховані відсотки на заборгованість у розмірі 387,06 грн. Загальна сума внесених коштів до погашення заборгованості за кредитом становить на 31.01.2021 4985 грн. Така тенденція у розрахунку заборгованості спостерігається у тому числі за період з лютого місяця 2021 по 31 грудня 2021 року. Позивач не враховував внесені кошти до погашення суми заборгованості за наданим кредитом, тому неможливо стверджувати той факт, що вона неналежним чином виконувала свої обов`язки за кредитним договором. Нарахування відсотків здійснюється в останній календарний день звітного місяця, водночас, у розрахунку заборгованості чітко прослідковується той факт, коли позивачем здійснювалися нарахування відсотків не у відповідності до умов Договору, а хаотично наприклад 01.03.2021, а не 28.02.2021, 01.04.2021, а не 31.03.2021, 01.05.2021, а не 30.04.2021,01.06.2021, а не 31.05.2021, тобто не в останній календарний день звітного місяця, а у перший день нового місяця. До того ж, до розрахунку заборгованості позивачем не включено періоди, такі як з березня 2022 року по грудень 2022 року та з січня 2023 року по липень 2023 року. При цьому, позивач вказує, що станом на 22.08.2023 кількість днів користування кредитом дорівнює сумі 560 днів, у той час, коли фактична кількість днів користування кредитом (відповідно до зазначених днів у таблиці) дорівнює сумі 403 (дні). На підставі наведеного, вона вважає, що розрахунок реальної суми заборгованості не відповідає дійсності. У той же час, вона розуміє і усвідомлює свій обов`язок щодо погашення суми заборгованості за наданими кредитними коштами та не відмовляється від виконання взятого на себе зобов`язання. Проте, бажає виконувати взяті на себе зобов`язання виключно згідно з умовами договору та за принципом чіткості й законності таких вимог. А тому, просила суд позовні вимоги задовольнити частково, а саме стягнути з неї загальну суму заборгованості за Договором про надання банківських послуг від 19.08.2020 у розмірі 915,00 грн, в іншій частині позовних вимог відмовити, розподілити судові витрати у порядку п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

26.03.2024 представник позивача, за довіреністю у справі ОСОБА_2 , подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в AT«УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (MONOBANK/UniversalBank) таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/termsта тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають Договір про надання банківських послуг. Отже, підписанням Анкети-заяви 19.08.2020 відповідач підтвердив: отримання примірника Договору в Мобільному додатку monobank; ознайомлення та згоду з умовами Договору; укладання Договору та зобов`язався виконувати умови Договору. Кредитний договір між AT «Універсал Банк» та відповідачем , у т.ч. анкету-заяву разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту, які були надані банком позичальнику через мобільний додаток, було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису самого Відповідача. У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. На виконання ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» та ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» першим кроком при реєстрації у мобільному додатку «Monobank» є ознайомлення споживача з умовами надання банківських послуг, для чого Банк надає особі примірники Умов і правил обслуговування в AT«Універсал Банк» при надання банківських послуг щодо продуктів monobank/UniversalBank, які містять посилання на паспорт споживчого кредиту, таблицю обчислення загальної вартості кредиту та тарифи. З метою підтвердження згоди споживача із умовами надання банківських послуг умомент реєстрації AT «Універсал Банк» генерує і відправляє на вказаний особою мобільний номер OTP-пароль. Фактом підтвердження згоди є введення споживачем у мобільному додатку «Monobank»OTP-паролю, який попередньо був надісланий Банком на зазначений номер. Відповідач повідомив про свою згоду з умовами надання банківських послуг, які надає АТ «Універсал Банк» за Договором про надання банківських послуг «Monobank» підтвердження чого у мобільному додатку Відповідачем було введено OTP-пароль, який попередньо був надісланий на зазначений ним мобільний номер. Успішно пройшовши процедуру ідентифікації, відповідач 19.08.2020 успішні пройшов процедуру верифікації та підписав Анкету-заяву до Договору про наданні банківських послуг Monobank/UniversalBank. З наведеного алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, подальше укладенні електронного кредитного договору є неможливим. Використання кредитних коштів підтверджується випискою, отже Боржник намагається приховати фактичні обставини справи, що погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку «monobank», бо інакше він не мав би взагалі технічної можливості користуватися додатком «monobank» жодним чином. Банк надає у якості додатків до відповіді на відзив виписки з особового рахунку (виписки про рух коштів на рахунку) Боржника. Вищевказана виписка підтверджує отримання, користування кредитом боржником, а також те, що після отримання банківської картки боржник здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти. Боржник свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі не виконав, через це утворилась заборгованість відповідно до Розрахунку заборгованості та виписки. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку (додається) кредитний ліміт Боржника складає 15 000.00 грн. Пунктом 3 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг Monobank. Відповідач просив встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку. Пільговій період за користування кредитним лімітом становить до 62 днів. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка на 3,1 % місяць. Решта умов, передбачених частиною 1 статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначені в Договорі та Тарифах та беззастережно погодився:з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту;з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку баланс складає (мінус) - 8 353.18 грн. Тобто, заборгованість складає 23 353.18 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного Боржником кредитного ліміту у сумі 15 000.00 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить - мінус 8 353,18 грн. Процентна ставка (поточна) - Базова процентна ставка: 3,2% в місяць (38,4% річних) з 01.09.2020 3,1 % в місяць (37,2 %). Процентна ставка (прострочена) збільшені відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості): 6,4% у місяць (76,8% річних) з 01.09.2020 6,2 % у місяць (74,4%). Тобто, у випадку коли Боржник сплачує щомісячні платежі, то нараховується процентна ставка базова 3,2% в місяць (38,4% річних) з 01.09.2020 3,1 % в місяць (37,2 %). У випадку коли Боржник не сплачує щомісячні платежі, тобто має вже прострочену заборгованість, тоді нараховується процента (прострочена) збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості 6,4% у місяць (76,8% річних) з 01.09.2020 року 6,2 % у місяць ( 74,4%). Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою Боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 21 955,80 грн. За весь час користування карткою Боржником було проведено витрат по картці на суму 45 308,98 грн. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута Банку становить 23 353.18 грн. (45 308,98 грн. - 21 955,80 грн. = 23 353,18 грн.). Всі поповнення використовувалися відповідачем на власні потреби і на рахунку не залишалися, саме тому повернутими їх вважати не можна. В свою чергу поповнення, які проводила відповідач свідчать про те, що вона усвідомлювала, що винна Банку кошти, які використала з кредитного ліміту, а отже повною мірою розуміла наслідки та була ознайомлена з умовами використання наданих коштів. Тому, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача, за довіреністю у справі ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до позову додав клопотання, про розгляд справи у відсутності представника банку, в якому представник також просив задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі, та не заперечував проти винесення судом заочного рішення.

Представник відповідача, за довіреністю у справі - ОСОБА_3 , в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідачка - ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату,ч ас та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України).

Частина перша статті 626 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).

Як вбачається з п. 1.1 Статуту Акціонерного товариства «Універсал Банк» (а.с. 33-34), Акціонерне товариство «Універсал Банк» є правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного Акціонерного Товариства «Універсал Банк», тип якого у відповідності до рішення Загальних зборів акціонерів ПАТ «Універсал Банк» (протокол №2-2018 від 31.10.2018 року) було змінено на приватне акціонерне товариство та який було перейменовано на Акціонерне товариство «Універсал Банк».

Судом встановлено, що 19.08.2020 ОСОБА_1 звернулася до АТ «Універсал банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (а.с. 8), відповідно до якої відповідачці було відкрито поточний рахунок та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується копією анкети-заяви та визнається відповідачкою.

Згідно п. 3 Анкети-заяви відповідачка просила встановити їй кредитний ліміт на суму вказану у мобільному додатку. Пільговий період за користуванням кредитом становить до 62 днів. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватись відсоткова ставка в розмірі 3,2% на місяць. Решта умов передбачених частиною 1 статті 6 Закону «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначені в Договорі та Тарифах. Також, відповідачка беззастережно погодилася із тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє її шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Як передбачено ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Таким чином, на підставі анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 19.08.2020 ОСОБА_1 було відкрито поточний рахунок в гривні НОМЕР_2 та остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 15000,00 грн, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_3 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 89 на звороті, 90) та визнається відповідачкою.

Тобто, саме з 19.08.2020 між АТ «Універсал банк» та ОСОБА_1 виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами в межах кредитного ліміту.

Позивачем на підтвердження укладення кредитного договору з відповідачкою та наявності у неї заборгованості за вказаним договором долучено до позову Умови і правила обслуговування фізичних осіб у АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «Monobank», Таблицю обчислення вартості кредиту, паспорт споживчого кредиту та розрахунок заборгованості за вказаним договором (а.с. 5, 6-7, 9-21, 22-23, 24-26)

Крім того, позивач зазначає, що підписанням анкети-заяви від 19.08.2020 ОСОБА_1 погодилася з тим, що ця анкета-заява, разом з Умовами і правилами обслуговування в AT «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів (Monobank/UniversalBank), Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посилання www.monobank.ua/terms, тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates- складають договір про надання банківських послуг. Також, відповідач підписанням анкети-заяви підтвердила, що вона отримала примірник договору у мобільному додатку, ознайомилася з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту та дала згоду з умовами договору, підтвердила укладення нею договору та зобов`язалася виконувати умови договору.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис є одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону).

Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19).

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронного правочину є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожний електронний правочин вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

У анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг зазначено, що позичальник ознайомився та погодився з договором про надання банківських послуг, Умовами і правилами обслуговування в AT «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів (Monobank/UniversalBank), Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посилання www.monobank.ua/terms, тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, підтвердив отримання вказаного договору у мобільному додатку та його укладення.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом, зокрема, надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону та заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Як вбачається зі змісту ч. 6 Анкети-заяви, ОСОБА_1 своїм підписом підтвердила та просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті в Банку; засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з Договором. Також, визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Крім того, підтвердила, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або банком з використанням простого електронного цифрового підпису або УЕП.

З наданого позивачем алгоритму укладення договору про надання банківських послуг, вбачається, що без ознайомлення та надання згоди з Умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку «monobank» шляхом накладення електронного підпису, подальше укладення електронного договору на сайті є неможливим.

Також, встановлено, що відповідачка користувалася карткою, що підтверджується випискою про рух коштів (а.с. 85-89) та визнається останньою, отже, вона увійшла у застосунок «monobank» шляхом попереднього погодження з Умовами та правилами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, адже лише таким чином можливе подальше розпорядження рахунком та проведення банківських операцій.

Отже, укладений між АТ «Універсал банк» та ОСОБА_1 договір про надання кредиту в електронній формі, відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», що підтверджується копією анкети-заяви, згідно якої банк ідентифікував відповідачку отримавши всі її дані, який просив вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому у банку, засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися ним для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором, визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

Отже, заповненням анкети-заяви позичальник підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцему встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами договору, згідно якого сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, адже без здійснення входу у мобільний додаток monobankта без ідентифікації позичальника за допомогою електронного цифрового підпису, кредитний договір між позивачем та відповідачкою не був би укладений.

До аналогічних висновків прийшов Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі №243/6552/20.

Відповідно до розділу І Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (далі Умови та правила), кредит (кредитна лінія) - сума грошових коштів, наданих Банком Клієнту на термін, обумовлений в Договорі, на умовах платності і зворотності. До Кредиту (кредитної лінії) відносяться в тому числі суми, списані за рахунок Кредитного ліміту на погашення заборгованості із сплати відсотків за користування Кредитним лімітом та штрафів за прострочені платежі згідно Тарифів.

Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 розділу І Умов і правил банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов договору в тому числі, платіжної системи MasterCard, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України. Номер поточного рахунку, операції за яким здійснюються з використанням електронного платіжного засобу платіжні картки, зазначається в анкеті-заяві.

Відповідно до п. 2.4 розділу І Умов і правил, своїм підписом в анкеті-заяві клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення відповідного договору клієнт ознайомився та погоджується з умовами Договору, зокрема, з Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту та Тарифами, передбаченими договором правами та обов`язками сторін, а також іншу інформацію, яка перелічена у п. 2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг».

Пунктом 2.12 розділу І Умов і правил визначено, що клієнт уклавши договір, шляхом підписання анкети-заяви, підтверджує, що клієнт до укладення ним договору був ознайомлений в електронній/письмовій формі з інформацією щодо умов кредитування та орієнтовної загальної вартості кредиту тощо, як це вимагає законодавство про споживче кредитування, та отримав відповідні документи від банку і погоджується з ними.

Пунктами 2.1, 2.4, 2.5. розділу II Умов та правил визначено, що для надання послуг Банк видає Клієнту Картку (далі - Картка, або Платіжна картка). Підписанням Анкети-заяви Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг «Monobank». Датою укладення Договору є дата підписання Клієнтом Анкети-заяви та отримання Картки. Платіжна карта передається Клієнту не активованою. Платіжна картка активується Банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації Клієнта при проведенні операцій з використанням Картки при активації Картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису Клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя Платіжної картки.

З наданого позивачем розрахунку (а.с. 6-7), вбачається, що заборгованість за договором станом на 22.08.2023 становить 23353,18 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 23353,18 грн.

Відповідачка заперечуючи розмір заборгованості зазначає, що після внесення нею грошових коштів на погашення кредиту, розмір залишку поточної заборгованості за наданим кредитом не змінювався, що свідчить про неврахування позивачем внесених нею коштів ані у рахунок тіла кредиту, ані у рахунок відсотків за кредитом. Загальна сума внесених коштів до погашення заборгованості за кредитом станом на 31.01.2021 становить 4985 грн. Така тенденція у розрахунку заборгованості спостерігається у тому числі за період з лютого місяця 2021 по 31 грудня 2021 року. Позивач не враховував внесені нею кошти до погашення суми заборгованості за наданим кредитом, а тому неможливо стверджувати той факт, що вона неналежним чином виконувала свої обов`язки за кредитним договором. До того ж, до розрахунку заборгованості позивачем не включено періоди, такі як з березня 2022 року по грудень 2022 року та з січня 2023 року по липень 2023 року. При цьому, станом на 22.08.2023 кількість днів користування кредитом дорівнює сумі 560 днів, у той час, коли фактична кількість днів користування кредитом (відповідно до зазначених днів у таблиці) дорівнює сумі 403 (дні). Тому, вона вважає, що розрахунок реальної суми заборгованості не відповідає дійсності. У той же час, вона розуміє і усвідомлює свій обов`язок щодо погашення суми заборгованості за наданими кредитними коштами та не відмовляється від виконання взятого на себе зобов`язання та зазначає, що має заборгованість у розмірі 915,00 грн, яку вона визнає.

Однак, суд критично оцінює зазначені твердження відповідача, виходячи з наступного.

З витягу з тарифів вбачається, що пільговий період за карткою становить - до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі), пільгова відсоткова ставка 0,00001% річних, розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами 4% від заборгованості (не менше 100 грн, але не більше залишку заборгованості), базова процентна ставка: 3,1% в місяць (37,2% річних), збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості): 6,2 % у місяць (74,4%).

Згідно п. 5.9 - 5.11 пункту 5 розділу II Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк», на суму наданого Кредиту Банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними в Тарифах. Також процентна ставка за Кредитом на календарний місяць, наступний за звітним, вказується Банком у мобільному додатку. Сума Щомісячного мінімального платежу визначається Банком відповідно до Тарифів, але не менше 100 грн. та не може перевищувати повного розміру Заборгованості за Договором. Мінімальний платіж формується в перший день календарного місяця, наступного за звітним місяцем, і очікує погашення до першого числа наступного місяця. Клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати Щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в Мобільному додатку. При несплаті Щомісячного мінімального платежу Клієнт повинен сплатити штраф за несплату Щомісячного мінімального платежу згідно з Тарифами. Банк розглядає будь-який надісланий платіж Клієнта як визнання Клієнтом даного штрафу в розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного Тарифами.

Відповідно до пункту п. 5.13 п. 5 Розділу ІІ Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк», погашення заборгованості клієнта за договором здійснюється коштом, що надходить на рахунок клієнта в наступному порядку:у першу чергу сплачується прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом;у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу сплачуються неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, що передбачені договором. У випадку, якщо клієнт має заборгованість по сплаті більше ніж одного щомісячного мінімального платежу (тобто по сплаті процентів та/або частини кредиту), погашення його грошових зобов`язань за такими щомісячними платежами відбувається згідно з строками виникнення заборгованості починаючи з найдавнішого за строком виникнення щомісячного платежу і включно до поточного щомісячного платежу, дотримуючись черговості погашення, вказаної у цьому пункті, стосовно кожного окремого щомісячного мінімального платежу. У випадку переказу/перерахування грошових коштів на погашення будь-яких грошових зобов`язань клієнта за договором з порушенням зазначеної черговості, Банк вправі самостійно перерозподілити кошти, що надійшли в рахунок погашення таких грошових зобов`язань, відповідно до зазначеної черговості шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок.

Відповідно до п. 5.15, 5.16 розділу II Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк», за порушення строків сплати щомісячного мінімального платежу Клієнт сплачує Банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. Відсотки нараховуються від суми загальної Заборгованості з моменту виникнення заборгованості під час дії пільгового періоду за карткою, внаслідок невнесення щомісячного мінімального платежу в повному обсязі або за кожен день прострочення після закінчення дії пільгового періоду. У разі порушення терміну сплати Щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся Заборгованість за Кредитом вважається простроченою (Істотне порушення Клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої Заборгованості Банк нараховує, а Клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із Тарифами, але не більше 50 % від суми, одержаного Клієнтом Кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування Кредитом у розмірі 0,00001 % річних.

Тобто у випадку коли позичальник сплачує щомісячні платежі, то нараховується процентна ставка базова 3,1 % в місяць (37,2 % - річна), а у випадку коли позичальник не сплачує щомісячні платежі, тобто має вже прострочену заборгованість, тоді нараховується процента (прострочена) збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості 6,2 % у місяць ( 74,4% - річна).

Крім того, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Таким чином, виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором (правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15ц).

З наданої позивачем виписки по карткового рахунку НОМЕР_2 (рух коштів по картці) від 18.03.2024 відповідачки за період з 19.08.2020 по 22.08.2023 (а.с. 85-89), вбачається, що залишок після операції становить «-8353,18 грн», з якої також вбачається, що відповідачка користувалася кредитними коштами, періодично здійснювала поповнення картки, понад кредитний ліміт.

Також, з виписки по картковому рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_1 за період з 19.08.2020 по 22.08.2023 вбачається, що 19.08.2020 їй було надано кредитну картку НОМЕР_1 , встановлено кредитний ліміт в розмірі 15000,00 грн. Також, протягом цього періоду відповідачка здійснила поповнення цього карткового рахунку на суму 21955,80 грн, за весь час користування карткою нею було проведено витрат по картці на суму 45308,98 грн, тому, сума коштів, яка досі не повернута банку становить 23353,18 грн.

Таким чином, суд враховує, що надані виписки по картковому рахунку відповідачки є належними та достатніми доказами виникнення заборгованості, оскільки зазначена в них інформація належним чином підтверджує природу виникнення у боргу в розмірі 21368,65 грн.

Також, з виписки по картковому рахунку вбачається, що 11.01.2021 відповідачкою було поповнено рахунок на суму 700,00 грн, однак дані кошти не були зараховані на погашення кредиту, адже були використані нею 11.01.2021 у «MAGAZINKOMETA», що спростовує її заперечення, викладені у відзиві.

Судом встановлено, що відповідачка з умовами договору була ознайомлена, підписала анкету - заяву і отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 15000,00 грн на поточний картковий рахунок, однак умови договору порушила.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно із частиною першою ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, позивачем доведено факт укладення договору, факт отримання ОСОБА_1 грошових коштів в межах ліміту та порушення нею зобов`язання щодо їх повернення, а тому, суд приходить до висновку, що з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 19.08.2020 у розмірі 23353,18 грн.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. 1, ч. 2 якої, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір у розмірі 2684,00 грн (а.с. 35).

Встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 є інвалідом першої групи - довічно, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 63, 64, 65).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тому, суд приходить до висновку, про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору та вважає за можливе судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову у розмірі 2684,00 грн, компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 11, 207,526, 610, 611, 612, 628, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. 4, 12, 76 81, 141, 258, 259, 264 265, 268, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» (, місцезнаходження: вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, 04114) до ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість станом на 22.08.2023 за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 19.08.2020 у розмірі 23353,18 грн (двадцять три тисячі триста п`ятдесят три гривні 18 копійок).

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову у розмірі 2684,00 грн, компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повний текст рішення не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09.04.2024.

Суддя О. В. Бондаренко