Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Верніка В.М.
за участі секретаря судових засідань Мухи Р.П.,
розглянувши питання про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права власності,
ВСТАНОВИВ:
28.12.2023 року до суду надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Воронцової О.В., згідно якого вона просила відмовити у задоволенні даного позову в повному обсязі, навівши розгорнуті обгрунтування власних заперечень позову. Додатково вказала що орієнтовний розмір понесених відповідачем ОСОБА_2 судових витрат на час подачі відзиву складає 3000 грн витрат на професійну правничу допомогу, зауваивши, що у подальшому розмір судових витрат буде збільшено (а.с.70-74).
Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.03.2024 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду по суті на 08.05.2024 року. Під час підготовчого розгляду представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Воронцова О.В. при з`ясуванні судом розміру заявлених, зокрема, стороною відповідача судових витрат зазначила, що він вказаний у відзиві за надання професійної правничої допомоги й надалі буде уточнений.
До закінчення судових дебатів представником відповідачів адвокатом Воронцовою О.В. було заявлено, що письмове обгрунтування витрат на професійну правничу допомогу буде нею подане протягом п`яти днів з моменту оголошення судового рішення, обставини чого виключали можливість вирішення судом питання компенсації даного виду судових витрат стороні відповідача при ухваленні вказаного рішення суду по суті спору.
В судове засідання сторони не викликались у відповідності до вимог ч.4 ст.270 ЦПК України.
За приписами ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно положень ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до змісту ч.4 ст.270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Статтею 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.1,2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
За змістом ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.1-4 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Так, на виконання вимог ст.141 ЦПК України представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Воронцова О.В. надала раніше подану на підтвердження її повноважень копію ордера серії АВ №1058991 (а.с.67), а також долучені до клопотання про стягнення судових витрат від 13.05.2024 року акт виконаних робіт (наданих послуг) від 09.05.2024 року, договір про надання професійної правничої допомоги у цивільній справі від 19.01.2024 року №3, договір про надання професійної правничої допомоги у цивільній справі від 01.04.2024 року №8, квитанції до прибуткового ордера №3 від 19.01.2024 року та №8 від 01.04.2024 року.
Суд визнає належними та допустимими вказані письмові докази сторони відповідача, оскільки вони місять відомості, що стосуються процесуального питання, яке є предметом розгляду за даним клопотанням, а також зібрані і представлені з дотриманням вимог закону.
При цьому, суд визнає необгрунтованими заперечення стороною позивача належності доказу у виді акту виконаних робіт (наданих послуг) від 09.05.2024 року з підстав вказівки у його преамбулі одним з його сторін ОСОБА_7 , тобто фізичної особи, яка не є відповідачем у даній справі, оскільки вказана описка у зазначення по батькові відповідача у справі не визначає складання цього письмового документу іншою особою, аніж відповідачем ОСОБА_2 , оскільки самий останній за належною його ідентифікацією згідно прізвища, ім`я та по батькові вказаний у заключному розділі вказаного акту разом з власним підписом, що не містить відмінностей цих відомостей у співставленні із зазначеними договорами про надання йому професійної правничої допомоги.
Враховуючи наведене, керуючись ст.141, 222, 246, 270 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ :
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №130/2739/23 (провадження № 2/130/152/2024) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права власності.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_2 ) судові витрати, пов`язані з витратами на професійну правничу допомогу, в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.
На додаткове рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.
Суддя Вернік В.М.