Справа № 390/1697/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року селище Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді Добрострой О.С.,

при секретарі судового засідання Панькіній Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк ''ПРИВАТБАНК'' до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитом спадкодавця,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся з вказаним позовом та просить суд стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 04.10.2007р. у розмірі 158028,38 грн. Позов мотивований тим, що ОСОБА_3 (далі - позичальник) звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг та підписала заяву від 04.10.2007р. Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з ''Умовами та правилами надання банківських послуг'', ''Тарифами Банку'', складає між нею та банком договір про надання банківських послуг (далі договір), що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином, а саме - надав позичальнику кредит. 16.03.2019р. позичальник померла. Станом на дату смерті позичальника її борг за договором становить 158028,38 грн., який складається з 664,15 грн. заборгованість за тілом кредиту, 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту, 0,00 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 1072,43 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 0,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно з ст.625, 156291,80 грн. нарахована пеня, 0,00 грн. нарахована комісія. 21.02.2023р. позивач направив претензію кредитора до Новгородківської районної державної нотаріальної контори та 01.03.2023р. отримав відповідь нотаріуса про те, що спадкоємцями померлої ОСОБА_3 є відповідачі. 08.03.2023р. позивач направив до спадкоємців позичальника лист-претензію, але останніми ніяких дій вчинено не було.

Ухвалою суду від 29.01.2024р. відкрито загальне позовне провадження у справі. Цією ж ухвалою витребувано докази у Відділі ''Центр надання адміністративних послуг'' Новгородківської селищної ради та у приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Дем`яненка С.Ф. (а.с.76-77).

Ухвалою суду від 06.03.2024р. підготовче провадження у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.108).

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином. Заяв, клопотань до суду не подавав.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили. Відзив на позов не надавали, з письмовими клопотаннями та заявами до суду не зверталися.

Відповідно до вимог ч.1 та п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд вважає, що неявка у судове засідання належним чином повідомленого позивача та відповідачів не перешкоджає розгляду справи по суті.

Аналогічний висновок щодо застосування відповідних норм права викладений в постанові Верховного Суду від 31 березня 2023 року в справі № 344/5570/17, провадження № 61-10468св22.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясував наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей.

Відповідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що 04.10.2007р. між позивачем та ОСОБА_3 (далі позичальник) укладено кредитний договір, шляхом підписання останньою заяви від 04.10.2007р. (далі - договір). За умовами договору позичальник отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на банківську карту у сумі 800 грн. (а.с.23).

З копій довідок вбачається, що за даним договором було видано кредитні картки, а також змінювався кредитний ліміт (а.с.22, 35).

З копії виписки за договором, яка складена 03.07.2023р., слідує, що позичальник користувалася кредитними коштами (а.с.16-21).

16.03.2019р. позичальник померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 19.03.2019р. виконавчим комітетом Вершино-Кам`янської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області (а.с.38).

Згідно з ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст.608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, провадження № 61-25487св18, від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, провадження № 61-44960св18, від 19 лютого 2020 року у справі № 607/98/17, провадження № 61-27515св18, від 15 липня 2020 року у справі № 645/1566/16-ц, провадження № 61-37696св18.

Відповідно до ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно з ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

16.03.2019р. заведена спадкова справа №6/2019 до майна померлої ОСОБА_3 (а.с.84-106). Із змісту даної спадкової справи слідує, що 06.07.2012р. ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла усе своє майно у рівних частинах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.95). ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с.88). Зі спадкодавцем на день її смерті проживали та були зареєстровані син ОСОБА_2 та співмешканець ОСОБА_4 (а.с.96). 25.03.2019р. відповідачі звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті їхньої матері ОСОБА_3 (а.с.85,86). 26.03.2019р. співмешканець померлої ОСОБА_4 подав до нотаріуса заяву про відмову від спадщини на користь ОСОБА_2 (а.с.87). 06.02.2023р. позивач направив до нотаріуса претензію в порядку ст.1281 ЦК України, в якій просив повідомити чи заводилась спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , включити кредиторські вимоги у спадкову масу та повідомити спадкоємців померлої про наявність заборгованості перед банком у розмірі 158028,38 грн. (а.с.98). 24.02.2023р. нотаріус повідомив позивачу, що після смерті ОСОБА_3 заведено спадкову справу, спадкоємцями померлої є її діти ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (а.с.106). Свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 не видавалися, що відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с.94).

Суд відзначає, що отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст. 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора. Якщо спадкоємець прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого ст. 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 607/98/17, провадження № 61-27515св18, від 15 липня 2020 року у справі № 645/1566/16-ц, провадження № 61-37696св18.

Згідно розрахунку заборгованості позивача станом на дату смерті позичальника її борг за договором становив 158028,38 грн., який складається з 664,15 грн. заборгованість за тілом кредиту, 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту, 0,00 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 1072,43 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 0,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно з ст.625, 156291,80 грн. нарахована пеня, 0,00 грн. нарахована комісія (а.с.7-15).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позичальник є власником земельної ділянки, яка перебуває в оренді в ПП ''ПСП Вершинокам`янське''. Строк дії договору оренди до 05.12.2067р. з правом пролонгації (а.с.45).

02.03.2023р. позивач з дотримання строків, передбачених ст.1281 ЦК України, направив відповідачам листи-претензії про необхідність сплати вказаної заборгованості (а.с.42, 43, 44), але останні заборгованість за договором не погасили.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтями 626, 628 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, що договір між позивачем та позичальником укладено шляхом підписання останньою заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк. Вказана заява не містить усіх відомостей, які необхідні для даного типу договорів, та які наявні у Витязі з Тарифів обслуговування кредитних карт ''Універсальна'' і в Умовах та правилами надання банківських послуг

Так, Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт ''Універсальна'' (а.с.24), Умовами та правилами надання банківських послуг (а.с.24-34), які надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначено, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення.

При цьому, позивачем не надано, а судом не здобуто доказів, що саме з наданими суду Умовами та Правилами надання банківських послуг позичальник ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання позичальником кредитних коштів містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та пені, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Отже, неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача, неодноразово змінювалися самим позивачем в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову (такий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17).

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані позичальнику умови та правила банківських послуг, надані позивачем Витяг з Тарифів та з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із позичальником договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Отже, у суду відсутні підстави вважати, що позивач та позичальник обумовили у письмовому вигляді ціну договору.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в сумі 664,15 грн. в добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення його прав, то в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідачів відсотків за користування позичальником кредитними коштами та пені.

На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме - підлягає стягненню з відповідачів в рівних частках сума заборгованості за тілом кредиту за договором, яка станом на 16.03.2019 року становить 664,15 грн., тобто по 332,08 грн. з кожного.

Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України,- якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню в рівних частках судовий збір в сумі 11,28 грн. (задоволена сума х судовий збір / ціна позову), тобто по 5,64 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 207, 509, 526, 598, 599, 608, 626, 628, 633, 634, 1046, 1049, 1050, 1054, 1218, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 141, 258 268, 272, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк ''ПРИВАТБАНК'' до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитом спадкодавця задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк ''ПРИВАТБАНК'' (місце знаходження: вул.Грушевського 1Д, м.Київ, 01001, , р/р НОМЕР_3 , МФО 305299) заборгованість станом на 16.03.2019р. за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 04.10.2007р. у розмірі 332,08 грн. (триста тридцять дві гривні вісім копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк ''ПРИВАТБАНК'' (місце знаходження: вул.Грушевського 1Д, м.Київ, 01001, , р/р НОМЕР_3 , МФО 305299) заборгованість станом на 16.03.2019р. за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 04.10.2007р. у розмірі 332,08 грн. (триста тридцять дві гривні вісім копійок).

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк ''ПРИВАТБАНК'' (місце знаходження: вул.Грушевського 1Д, м.Київ, 01001, , р/р НОМЕР_3 , МФО 305299) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 5,64 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк ''ПРИВАТБАНК'' (місце знаходження: вул.Грушевського 1Д, м.Київ, 01001, код ЄДРПОУ 14360570, р/р НОМЕР_3 , МФО 305299) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 5,64 грн.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк ''ПРИВАТБАНК'' (місце знаходження: вул.Грушевського 1Д, м.Київ, 01001, ).

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Добрострой