Провадження №: 2-о/336/293/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Запоріжжя 21 червня 2024 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Бублій Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Шевченківський ВДРАЦС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник, звернулась до суду із заявою, в якій зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2 , в м. Дніпрорудне, Василівського району Запорізької області.

Заявник просить суд встановити факт смерті своєї матері.

Вищевказана справа була призначена до судового розгляду в порядку окремого провадження, проте у судове засідання учасники справи не явилися.

У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , в м. Дніпрорудне, Василівського району Запорізької області, на території, яка в даний час непідконтрольна українській владі та на якій не діють державні установи та органи влади України.

Факт смерті вказаної особи узгоджується копією медичного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 та копією свідоцтва про смерть від 20.03.2024 року.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка Запорізької обл., Кам`янсько-Дніпровського району, с. Новопетрівка, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем свого проживанння в м. Дніпрорудне, Василівського району Запорізької області.

Відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велись) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами): вся територія Василівського району знаходиться під тимчасовою окупацією.

Факт родинних відносин заявниці та померлої підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про шлюб, що підтверджує зміну прізвища заявниці.

Відповідно до вимог ст. 293 ч.1 п. 5 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За положеннями ст. 315 ч.1 п. 7 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Як передбачає ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає доведеним вищевказаний факт смерті вказаного заявником громадянина, а тому заява підлягає задоволенню.

З урахуванням вимог діючого законодавства суд допускає негайне виконання даного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81 89, 258, 280-283, 293, 315-319, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) , заінтересована особа Шевченківський ВДРАЦС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерт задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, уродженки Запорізької обл., Кам`янсько-Дніпровського району, с. Новопетрівка, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем свого проживанння в м. Дніпрорудне, Василівського району Запорізької області.

Допустити негайне виконання судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через суд першої інстанції до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження : якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін