Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1478/23
Провадження № 2/935/100/24
10 грудня 2024 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді Янчук В.В.,
з секретарем судових засідань - Кумечко С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідча:
Позивач ОСОБА_1 звернувсь до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригодита просив:
- стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , шкоду заподіяну внаслідок ДТП в розмірі 386563,31 грн.;
- стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3865,63 грн.
Відповідно до звіту № 20-12/22 про оцінку вартості матеріального збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 03.01.2023 р. складає 519382,00 грн. Вартість замовлення звіту склало 3000,00 грн.
Отже, розрахунок завданих матеріальних збитків складає: 519382 (загальна вартість матеріальних збитків) +3000 (вартість проведення оціночної експертизи) + 3500 (витрати на евакуацію транспортного засобу) + 681,31 (вартість зберігання автомобіля на майданчику) - 150000 (страхова виплата) = 376563,31 грн.
18 квітня 2023 року на поштову адресу відповідача було направлено вимогу про добровільне відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Однак відповідач на зв`язок не вийшов та не намагався добровільно врегулювати відшкодування завданих збитків.
За вказаних обставин позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом.
Відповідач ОСОБА_2 відзив відносно позовних вимог до суду не подав.
Процесуальні дії у справі:
Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 14 червня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 14 червня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 02.08.2023 зупинено провадження у справі на підставі п.2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.
Ухвалою суду від 02.05.2024 поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 03.07.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні, 30.10.2024 представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з мотивів та доводів, що викладені в позові та просив їх задовольнити. Вказав, що в результаті ДТП, було пошкоджено автомобіль позивача. Дії відповідача ОСОБА_2 знаходяться в прямому причинно-наслідкову зв`язку із виникненням ДТП та заподіянням матеріальної шкоди. Відповідач завдану шкоду не відшкодував. В подальшому, представник позивача в судове засідання не з`явивсь, до суду подав заяву, відповідно до якої просив здійснювати розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явивсь, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Своїм правом для подачі відзиву не скориставсь, після поновлення провадження у справі будь-яких заяв та клопотань від останнього не надходило, а тому суд здійснює розгляд справи за відсутності відповідача.
Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідачі були належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання відповідач не з`явивсь, не повідомив про причини неявки, не подав відзив, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як встановлено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Jeep Cherokee», державний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ( а.с.29).
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.02.2023 р., з врахуванням постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 28.04.2023 ( справа № 761/3368/23, провадження № 3/761/1473/2023) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 2 ст. 130 КУпАП. Постанова набрала законної сили 21.02.2023 ( а.с.48,140-141).
Як вбачається з вищевказаної постанови: «01.12.2022 року о 06 год. 43 хв., ОСОБА_2 керуючи автомобілем «BMW 530d», д.н.з. НОМЕР_4 , рухаючись по просп. Перемоги, 9Б в м. Києві, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілями: «Lexus ES 250» д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_4 ; «Jeep» д.н.з. НОМЕР_6 , під керуванням водія ОСОБА_1 ; «Infinity m 25» д.н.з. НОМЕР_7 , під керуванням водія ОСОБА_5 ; «Geely» д.н.з. НОМЕР_8 , під керуванням водія ОСОБА_6 , які рухались в попутньому напрямку, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив п.п. 12.1; 13.1 ПДР України. Крім того, 01.12.2022 року о 06 год. 43 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем «BMW 530d», д.н.з. НОМЕР_4 , по просп. Перемоги, 9Б, в м. Києві, у стані алкогольного сп`яніння».
Згідно приписам ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
26.12.2022 ОСОБА_1 звернувсь до страховика - АТ «СГ «ТАС» із заявою про страхове відшкодування ( а.с.44).
Відповідно до Звіту №20-12/22 від 03.01.2023 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу (КТЗ), замовником якого є ОСОБА_1 , об`єкт оцінки колісний транспортний засіб Jeep Cherokee, н.з. НОМЕР_2 , дата оцінки 01.12.2022 р. Вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ 519382,00 грн.
Страхове відшкодування в розмірі 150 000,00 грн. було сплачено позивачу 05.01.2023, що підтверджується випискою по картці/рахунку ОСОБА_1 ( а.с. 43) та позивачем не заперечується .
Мотиви, з яких виходить Суд, і норми застосованого права:
Відповідно до статті 16 ЦК України відшкодування збитків є одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів.
Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
За змістом статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а за шкоду, завдану в наслідок дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
За загальним принципом, відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Разом з тим винна особа власник (володілець) транспортного засобу має право застрахувати свою відповідальність, передавши обов`язок відшкодування шкоди, спричиненої за участю його транспортного засобу, страховій компанії (страховику).
Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина шістнадцята статті 9 Закону України «Про страхування»).
Страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором (пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України).
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим замість завдавача шкоди в передбаченому Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням.
При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV, тут і далі в редакції, чинній на момент ДТП)).
Одночасно за положеннями статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Отже, принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, неправомірні дії відповідача ОСОБА_2 призвели до завдання позивачу матеріальних збитків, а тому з останнього необхідно стягнути 369382,00 грн., як матеріальних збитків внаслідок пошкодження ТЗ.
Позивачем були понесені витрати в розмірі 3000,00 грн. за оцінку вартості матеріального збитку, 3500,00 грн. витрати на евакуацію транспортного засобу та 681,31 грн. за зберігання автомобіля на автостоянці і які він просить стягнути з відповідача.
Суд, оцінивши надані позивачем докази, дійшов до висновку, що необхідно стягнути 7181 грн. 31 коп. з відповідача, як заподіювача збитків, кошти, що понесені позивачем та пов`язані із наслідками ДТП.
Враховуючи вищевикладене, з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню матеріальна шкода внаслідок ДТП в розмірі 369382,00 грн. та 7181,31 грн. понесених витрат, а всього на загальну суму 376563 грн. 31 коп.
За змістом ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, зокрема внаслідок отримання особою душевних страждань у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.
В даному випадку, факт пошкодження належного позивачу автомобіля доводиться матеріалами справи, не був спростований в ході судового розгляду, що є достатньою правовою підставою для відшкодування моральної шкоди.
За змістом Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків, згідно п.5 Постанови, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідач, доводів позивача не спростував, будь яких доказів , клопотань до суду не подав, в судові засідання не з`являвсь.
Щодо стягнення з відповідача судових витрат.
Відповідно до ч.1, ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Приписами п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Оскільки позовні вимоги позивача судом задоволено, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 3865,63 грн.
Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з вищевикладених мотивів.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12,13,81, 141, 265,354,280, 355 ЦПК України, ст. 1166,1187 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 376563 (триста сімдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят три) грн. 31 коп. та понесені судові витрати в розмірі 3865 (три тисячі вісімсот шістдесят п`ять) грн. 63 коп.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення суду складено: 20 грудня 2024 р.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_10 .

Суддя В.В. Янчук.