КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА

Справа № 488/4101/21
Провадження № 2/488/213/24
РІШЕННЯ

Іменем України

26.06.2024 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Чернявська Я.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

В С Т А Н О В И В :

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк (правонаступник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк») звернувся в Корабельний районний суд міста Миколаєва з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відповідно до якого позивач просить суд стягнути з відповідачів, як із спадкоємців на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 28.11.2013 року у розмірі 16 298.91 грн., а також покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 2270,00 грн.

Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28.11.2013 року ОСОБА_4 , отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який був згодом збільшений до 6 000,00 грн.

Вказав, що банк свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу кредитні кошти. Проте, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою по рахунку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.01.2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК "Кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги."

Вказував, що відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї.

Виходячи із вищенаведеного вважав, що спадкоємці позичальника мали право подати заву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 02-01-2018 року по 02-07-2018 року.

В даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (далі - Відповідач).

Вказану обставину підтвердив копіями паспортів позичальника та відповідачів, де в якості адреси реєстрації зазначена: АДРЕСА_1 .

На виконання вимог закону позивачем 12.01.2021 року була направлена претензія кредитора до П`ятої миколаївської державної нотаріальної контори.

23.06.2021 року до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких Позивач пред`явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано.

Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 28.11.2013 року становить 16 298.91 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту.

На підставі зазначеного позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Лазаревої Г.М. від 09.11.2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Відповідачу запропоновано подати відзив в строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження та позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив.

17.03.2023 р. на підставі розпорядження керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи та рішення зборів суддів Корабельного районного суду м. Миколаєва, був здійснений повторний автоматизований розподіл даної судової справи та на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк ''ПриватБанк'' до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця було передано в провадження судді Чернявської Я.А.

Ухвалою судді Чернявської Я.А. від 20.03.2023 р. дана цивільна справа була прийняти до свого провадження та призначено по справі судове засідання.

В судове засідання призначене на 16.05.2024 р. сторони не з`явились, були повідомлені про час та місце розгляду справи у порядку встановленому ст.ст. 128, 130 ЦПК України.

Представник позивача надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив про задоволення позову. В матеріалах справи також наявна відповідь на відзив, в якій позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Глушаниця А.Л. надіслав на адресу суду відзив на позов, в якому категорично заперечував проти задоволення позовних вимог, наполягав на їх недоведеності та необґрунтованості. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з підстав наведених у відзиві.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28.11.2013 року ОСОБА_4 уклав кредитний договір з АТ КБ «ПриватБанк» згідно з умовами якого отримав кредит шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до "Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку", отримавши платіжну картку. Згідно з довідкою про зміну умов кредитування ОСОБА_4 28.11.2013 р. отримав кредитний ліміт в сумі 5 800, грн., який 09.12.2013 р. був збільшений до 6 000,00 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 03.01.2018 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК "Кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги."

На виконання вимог вищезазначеної норми закону позивачем 07.12.2020 року була направлена претензія кредитора до П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори.

26.01.2021 року позивачем було отримано відповідь П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори, про те, що інформація про звернення спадкоємців померлого до приватних нотаріусів у нотконторі відсутня. Для перевірки нотаріальною конторою інформації про наявність у Спадковому реєстрі відомостей про наявність спадкової справи позивачу рекомендовано оплатити 51,00 грн. та надіслати до нотконтори квитанцію.

Крім того, позивачем 07.06.2021 р. направлялися листи-претензії на поштові адреси відповідачів по справі з вимогою сплатити борг ОСОБА_4 , які не були задоволені.

За повідомленням позивача борг ОСОБА_4 на дату смерті за кредитним договором б/н від 28.11.2013 року становить 16 298.91 грн., яка є заборгованістю за простроченим тілом кредиту.

Таким чином, позивач вважає, що відповідачі є спадкоємцями після смерті боржника так як були зареєстрована за однією адресою з померлим боржником та не відмовилася нотаріально від спадщини, а тому повинні відповідати перед банком за кредит померлого боржника.

Суд не погоджується з такими висновками позивача, оскільки проаналізувавши норми матеріального та процесуального права та практику застосування останніх норм, вважає, що позивачем не вірно застосовані вказані норми права в даному конкретному випадку, з огляду на наступне.

Так, позивач посилається на ч. З ст. 1268 ЦК України згідно якої спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї.

Також позивач звертає увагу на положення ч. З ст. 1296 ЦК України, згідно якої відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи, що померлий боржник був зареєстрований за однією адресою з відповідачами, позивач вважає, що відповідач/спадкоємець, який не подав заяву про відмову від прийняття спадщини у період визначений законом, є таким, що прийняв спадщину від померлого позичальника ОСОБА_4 , у зв`язку з чим має відповідати за його борговими зобов`язаннями.

Проте, факт реєстрації за певною адресою не підтверджує факту постійного проживання відповідачів за вказаною адресою у період з 02.01.2018 року по 02.07.2018 року та відповідно не підтверджує факту прийняття спадщини, тим паче, що позивачем докази цього до позовної заяви не надані.

Як вбачається з відповіді П`ятої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 30.10.2023 р. за вх. № 14891, спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Спадковому реєстрі не виявлено.

Крім того, навіть якщо відповідач вважається таким, що прийняв спадщину, діюче законодавство визначає, що погашення боргів спадкодавця можливе лише за рахунок майна спадкодавця, яке було успадковане.

Так, згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва. Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обов`язок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги.

При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц), яку суд враховує при вирішенні цієї справи. За чинним законодавством спадкоємці, що прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини.

По-тому, позивач мав би надати, але не надав докази того, що відповідачі прийняли спадщину та успадкували конкретне майно у натурі, і саме на це успадковане майно судом може бути накладено стягнення, будь-яке інше майно не може бути джерелом задоволення вимог позивача.

Отже, у відповідачів відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення в рахунок задоволення можливого боргу померлого ОСОБА_4 , що є підставою для відмови у задоволенні заявленого позову у даній цивільній справі.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення боргу кредитором спадкодавця не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення суду в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (, МФО: 305299, адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; адреса листування: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50;

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Я.А. Чернявська