Провадження № 6/344/195/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 року місто Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської Мелещенко Л.В., ознайомившись з заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредити Готівкою», заінтересовані особи ОСОБА_1 , Приватний виконавець Кушнір Олег Вікторович про заміну сторони виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И Л А:

21 червня 2024 року через систему "Електронний суд" до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредити Готівкою», місцезнаходження: 04053 м. Київ, провулок Киянівський, буд. 3-7, офіс 110, заінтересована особа 1 ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , заінтересована особа 2 Приватний виконавець Кушнір Олег Вікторович, місцезнаходження: 76018 м. Івано-Франківськ, вул. Чорновола, буд. 4, офіс 2, про заміну сторони виконавчого провадження.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 червня 2024 року дану справу розподілено головуючому судді Мелещенко Л.В.

Вивчивши матеріли заяви, суддя виходить з наступного.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 183/4196/21, оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Однією з умов реалізації права особи на пред`явлення заяви є дотримання вимог підсудності.

У відповідності до положень частини першої - другої статті 442 Цивільного процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Разом з тим, згідно зі статтею 446 Цивільного процесуального кодексу України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Згідно пункту 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до частини першої-другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходження його майна. Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями. Законодавець пов?язує місце виконання рішення не з місцем знаходження кабінету/офісу приватного виконавця, а з місцем вчинення виконавчих дій.

На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 29 жовтня 2020 року по справі №263/14171/19.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, заява сторони (заінтересованої особи), державного або приватного виконавця про заміну сторони виконавчого провадження у разі виконання рішень інших органів (посадових осіб), а в даному випадку виконавчого напису нотаріуса, вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення, оскільки інше не передбачено Розділом VI Цивільного процесуального кодексу України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)».

При цьому суд звертає увагу заявника, що відповідно до положень закону, місцем виконання рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання, які провадяться за місцем реєстрації або перебування боржника, його місцем роботи або місцем знаходження майна.

Як вбачається з даної заяви, заявник вказує місце проживання заінтересованої особи 1 (боржника) ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді № 657862 від 24 червня 2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, місце проживання боржника зареєстровано на території, яка не підсудна Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області.

При цьому заявником не надано доказів того, що перебування боржника, його місце роботи або майно знаходиться на території, підсудній територіально Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області.

Пунктом 1 частини першої статті 31 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншого суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина перша статті 378 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частини дев`ятої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до статті 32 Цивільного процесуального кодексу України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, виходячи з приписів частини дев`ятої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України щодо застосування судом закону за аналогією, суд приходить до висновку про наявність підстав для передачі цієї справи за територіальною підсудністю до належного суду за зареєстрованим місцем проживання боржника, яким є Косівський районний суд Івано-Франківської області.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 27, 31, 187, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Передати цивільну справу № 344/11755/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредити Готівкою», заінтересовані особи ОСОБА_1 , Приватний виконавець Кушнір Олег Вікторович про заміну сторони виконавчого провадження за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Косівського районного суду Івано-Франківської області

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мелещенко Л.В.