Провадження № 2/202/993/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мариніна О.В.

при секретарі Глибіній Г.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу № 202/18101/23 за позовною заявою позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 про визнання права власності на частину домоволодіння та зустрічними позовними заявами ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про визнання права власності на частину володіння та ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до з позовом до ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_5 обґрунтувавши свої вимоги тим, що її батьком був ОСОБА_6 , який після смерті матері одружився вдруге на ОСОБА_7 . Від їх шлюбу народився зведений брат ОСОБА_8 , який має двоє дітей від різних жінок відповідачок у справі. ІНФОРМАЦІЯ_1 брат позивачки ОСОБА_8 помер У зв?язку з тим, що у ОСОБА_8 не було ніякого нерухомого майна спадщина після нього не оформлювалась. Перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_7 батько позивачки - ОСОБА_6 , побудував житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який був зареєстрований за ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла та після неї відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини вищевказаного житлового будинку (1/2 частина вказаного нерухомого майна належала ОСОБА_6 відповідно до ст.61 СК України). Спадкоємцями 1-ї черги після смерті ОСОБА_7 були чоловік померлої ОСОБА_6 та син ОСОБА_8 . У зв?язку з тим, що ОСОБА_8 помер раніше спадкодавця ОСОБА_7 , за правом представлення відповідно до ст.1266 ЦК України його частку спадкували його діти ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в рівних частках, які є неповнолітніми та їх інтереси представляють матері. Таким чином, після смерті ОСОБА_7 ОСОБА_6 належала 1/2 частина житлового будинку, як подружжю (ст.61 СК України) та 1/4 частина як спадкоємцю першої черги після смерті дружини. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 належало по 1/8 частині житлового будинку, як спадкоємцям ОСОБА_8 . ОСОБА_6 фактично прийняв спадщину, але не встиг оформити та отримати правовстановлюючий документ, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 3/4 частин житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 . Сторони у справі звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але отримали відмову у зв`язку з тим, що відсутній оригіналу свідоцтва про право власності від 14.12.2004 року. Спадкоємцями 1-ї черги після смерті ОСОБА_6 є його діти - позивачка та ОСОБА_8 , який помер, а отже відповідно ст.1266 ЦК України спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є діти ОСОБА_8 - ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , інтереси яких представляють відповідачки. Зважаючи, що оригінал правовстановлюючого документа відсутній, позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, у зв`язку з чим звернулась до суду із вимогою про визнання права власності на 3/8 частин житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 .

Скориставшись свої правом, передбаченим ст.193 ЦПК України, відповідачка у справі ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_5 в якому зазначила, що з 26.06.2009 вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_8 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_4 в них народилась дочка ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 помер. Батьки покійного чоловіка ОСОБА_6 та ОСОБА_7 побудували житловий будинок, який був зареєстрований за ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності від ІНФОРМАЦІЯ_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла, після чого відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини вищевказаного житлового будинку, адже вказаний житловий будинок був набутий у шлюбі і 1/2 частина вказаного нерухомого майна належала її чоловіку ОСОБА_6 відповідно до ст.61 Сімейного кодексу України. Спадкоємцями 1-ї черги після смерті ОСОБА_7 були чоловік померлої - ОСОБА_6 та її чоловік ОСОБА_8 . У зв?язку з тим, що ОСОБА_8 помер раніше спадкодавця ОСОБА_7 , за правом представлення відповідно до ст.1266 ЦК України його частку спадкували його діти в рівних частках. Після смерті ОСОБА_7 - ОСОБА_6 належало 3/4 частин житлового будинку. Якщо б ОСОБА_8 був би живий, то він успадкував би 1/4 частину житлового будинку після смерті його матері, але за правом представлення його дітям ОСОБА_11 та Дар?ї ОСОБА_13 повинно належати по 1/8 частині житлового будинку, як спадкоємцям ОСОБА_8 після смерті його матері ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 , після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 3/4 частин житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 . Спадкоємцями 1-ї черги після смерті ОСОБА_6 на вищевказане нерухоме майно є ОСОБА_1 та був би ОСОБА_8 , якщо б був живий. З урахуванням вимог ст.1266 ЦК України поряд з ОСОБА_1 спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є діти ОСОБА_8 - Дар?я і ОСОБА_9 . Сторони у встановлений законом строк звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але отримали відмову у зв`язку з тим, що не мають оригіналу свідоцтва про право власності від 14.12.2004 року. У звязку з чим звертається до суду з позовом про визнання за її донькою ОСОБА_3 права власності на 2/16 частин житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , та 3/16 частин житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 .

Скориставшись свої правом, передбаченим ст.193 ЦПК України, відповідачка у справі ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_5 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_3 з позовом обґрунтовуючи його тим, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_8 від яких ІНФОРМАЦІЯ_7 в них народився син ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 помер. Батьки ОСОБА_5 побудували житловий будинок, який був зареєстрований за ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_7 померла та після неї відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини вищевказаного житлового будинку. Спадкоємцями 1-ї черги після смерті ОСОБА_7 були чоловік померлої ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . У зв?язку з тим, що ОСОБА_8 помер раніше спадкодавця ОСОБА_7 , за правом представлення відповідно до ст.1266 ЦК України його частку спадкували його діти ОСОБА_9 та ОСОБА_14 ?я в рівних частках. Після смерті ОСОБА_7 ОСОБА_6 належало 3/4 частини житлового будинку, який фактично вступив у спадщину, але не встиг оформити, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_9 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 3/4 частин житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 . Спадкоємцями 1-ї черги після смерті ОСОБА_6 на вищевказане нерухоме майно є ОСОБА_1 та був би ОСОБА_8 , якщо б був живий. З урахуванням вимог ст.1266 ЦК України поряд з ОСОБА_1 спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є діти ОСОБА_8 - син ОСОБА_9 і донька Дар?я, інтереси якої представляє відповідачка ОСОБА_2 . У зв?язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа, позивачці нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва, про що була винесена відповідна постанова від 23.01.2024 р. через що вона звертається до суду із вимогами про визнання за ОСОБА_5 5/16 частин житлового будинку за правом представлення в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 та 1/8 частину в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 .

Ухвалою від 15.01.2024 та 12.03.2024 зустрічні позови, як такі, що є пов`язаними з первісним позовом, оскільки виникають з одних правовідносин, об`єднано в одне провадження.

У підготовче судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву згідно якої свої позовні вимоги підтримала, позовні вимоги за зустрічними позовними заявами визнала, просила провести розгляд справи без її участі.

У підготовче судове засідання ОСОБА_4 не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву згідно якої свої позовні вимоги підтримала, позовні вимоги за зустрічними позовними заявами визнала, просила провести розгляд справи без її участі.

У підготовче судове засідання ОСОБА_2 не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву згідно якої свої позовні вимоги підтримала, позовні вимоги за зустрічними позовними заявами визнала, просила провести розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_15 , є донькою ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

ОСОБА_6 одружився вдруге на ОСОБА_16 , від шлюбу з якою ІНФОРМАЦІЯ_10 народилася спільна дитина, зведений брат позивачки - ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Перебуваючи у шлюбі ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_7 побудували житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який був зареєстрований за ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності від 14.12.2004 року серія НОМЕР_1 , що підтверджується копією листа КП ДМБТІ № 244 від 12.01.2023 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла.

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини вищевказаного житлового будинку (1/2 частина вказаного нерухомого майна належала ОСОБА_6 відповідно до ст.61 СК України).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Спадкоємцями 1-ї черги після смерті ОСОБА_7 були чоловік померлої ОСОБА_6 та був би син ОСОБА_8 , який помер до смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

ОСОБА_17 (в дівоцтві ОСОБА_18 ) з 26 червня 2009 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_8 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась дочка ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та про народження.

ОСОБА_4 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_8 , від яких ІНФОРМАЦІЯ_7 народився син ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Відповідно ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно ч.5 ст.1266 ЦК України якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну.

У зв?язку з тим, що ОСОБА_8 помер раніше спадкодавця ОСОБА_7 , за правом представлення відповідно до ст.1266 ЦК України його частку спадкували його діти ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в рівних частках.

Таким чином після смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_6 належало частин житлового будинку ( 1/2, як подружжю ст.61 СК України + 1/4 частина як спадкоємцю першої черги після смерті дружини), а ОСОБА_11 та ОСОБА_12 належало по 1/8 частині житлового будинку, як спадкоємцям ОСОБА_8 .

Згідно спадкової справи померла ОСОБА_7 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . Склад зареєстрованих осіб на день смерті становить одна особа ОСОБА_6 .

22.10.2021 ОСОБА_2 яка діяла в інтересах ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Іщенко Є.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 . згідно ст.. 1262 ЦК України.

16.01.2024 ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Іщенко Є.О із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 згідно ст.. 1262 ЦК України.

15.12.2023 ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Іщенко Є.О із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 та отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва на спадщину у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

19.01.2024 ОСОБА_4 , яка діяла в інтересах ОСОБА_5 відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

У відповідності до ст.ст.1268, 1269 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, згідно ч.1ст. 1270 ЦК України, якщо він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_6 фактично прийняв спадщину після смерті дружини ОСОБА_7 , але не встиг оформити та отримати правовстановлюючий документ та ІНФОРМАЦІЯ_11 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 3/4 частин житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями 1-ї черги після смерті ОСОБА_6 є ОСОБА_1 та був би ОСОБА_8 , якщо б був живий.

З урахуванням вимог ст.1266 ЦК України спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є діти ОСОБА_8 - ОСОБА_9 і ОСОБА_10 .

Згідно спадкової справи померлий ОСОБА_6 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , інші зареєстровані за даною адресою відсутні.

21.03.2022 ОСОБА_1 звернулась до Шостої дніпровської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6 .

22.11.2022 ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернулась до Шостої дніпровської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 .

31.01.2023 ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернулась до Шостої дніпровської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 .

01.06.2023 ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_6 та отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про спадщину у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

23.11.2023 ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 та отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про спадщину у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

23.01.2024 ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 та отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про спадщину у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

На запит державного нотаріуса Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації повідомило про неможливість видачі дублікату правовстановлюючого документа на підставі якого зареєстровано право власності за ОСОБА_7 на буд. АДРЕСА_1 .

Таким чином відсутність правоустановчих документів на нерухоме майно, унеможливлює видачу свідоцтв про право на спадщину.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно положень ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно Інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами зареєстровано за ОСОБА_7 .

Згідно листа КП ДМБТІ № 244 від 12.01.2023 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , був зареєстрований за ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності від 14.12.2004 року серія САА № 827110.

Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які були посилання як на підставу вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що спірне домоволодіння входить до складу спадщини, а сторони у справі є спадкоємцями, які прийняли спадщину, відтак суд вважає, що позови підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 76, 77, 81, 89, 133, 137, 141, 235, 263, 264, 352, 354-355 ЦПК України, Законом України «Про нотаріат», ст.ст.316, 321,328, 384, 392, 1216, 1218, 1261, 1296, 1297,1298 ЦК України, суд, -

У х в а л и в :

Позовні вимоги за первісним та зустрічними позовами задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на 3/8 частин житлового будинку з господарським будівлями та спорудами, яке складається з житлового будинку літ.А-2, сараю літ.М, літнього душу літ.Н, споруд №№ НОМЕР_2 , 7, 8, 12-20, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Визнати за ОСОБА_3 , право власності на 2/16 частин житлового будинку з господарським будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_3 , право власності на 3/16 частин житлового будинку з господарським будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Визнати за ОСОБА_5 , право власності на 2/16 частин житлового будинку з господарським будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_5 , право власності на 3/16 частин житлового будинку з господарським будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. В. Маринін