Єдиний унікальний номер справи 235/3403/24
Номер провадження 2/235/1086/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Покровськ

Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Кузнєцова А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника позивача ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення компенсації втрати частини заробітку до моменту фактичного розрахунку, -

В С Т А Н О В И В :

29.04.2024 року на розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 просить стягнути з ТОВ «Краснолиманське» компенсацію втрати частини заробітку за період з 17.12.2018 року у розмірі 29846,70 гривень.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 в період з 17.12.2018 року по 19.05.2021 року перебував в трудових відносинах з ТОВ «Краснолиманське». Наказом №141к від 19.05.2021 року позивач звільнений з ТОВ «Краснолиманське» на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням).

З часу припинення трудових відносин, всупереч ст. 116 КЗпП України, підприємство не провело з позивачем повний та остаточний розрахунок по виплаті заробітної плати, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 62 495,61 гривень.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13.12.2023 року з відповідача ТОВ «Краснолиманське» на користь позивача стягнуто суму заборгованості з виплати заробітної плати в розмірі 62 495,61 гривень.

05.02.2024 року судове рішення в примусовому порядку виконано в повному обсязі.

Оскільки судове рішення фактично виконано, позивач вважає що з відповідача на його користь має бути стягнута компенсація втрати частини заробітку в сумі 29846,70 гривень. (а.с.1-7)

Ухвалою суду від 30.04.2024 року порушено справу за правилами спрощеного позовного провадження (між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення судді); розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України (а. с. 22).

Відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», відповідно до ст. 191 ЦПК України подано відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що позовні вимоги не визнає, вважає їх такими, що порушують його права та законні інтереси. Відповідач не заперечує того факту, що у позивача існувала заборгованість із заробітної плати в розмірі 62 495,61 гривень (сума після утримання обов`язкових податків та зборів), яка була стягнута рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13.12.2023 року, та яке було виконано в повному обсязі 05.02.2024 року. Але зазначав, що розмір компенсації втрати частини заробітку, зробленого позивачем, є значно завищеним та алгоритм розрахунку позивача суперечить нормам чинного законодавства і тому його вимоги задоволенню не підлягають, оскільки дії позивача направлені на безпідставне збагачення в судовому порядку. Відповідач вказує, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, а позивач 19.05.2021 року був звільнений. Позивач просить стягнути компенсацію втрати частини заробітку в сумі 29846,70 гривень. Заборгованість з виплати заробітної плати у відповідача виникла з грудня 2019 року по травень 2021 року. Також відповідач звертає увагу на те, що для проведення розрахунку компенсації треба брати доходи громадян, які не мають разового характеру, а також те, що дію ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» зупинено з 01.01.2023 року згідно із ЗУ № 2710-ІХ від 03.11.2022 року (а. с. 28-31).

Судом вжито заходи для повідомлення сторін про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України.

Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків.

Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем з 17.12.2018 року та був звільнений з підприємства 19.05.2021 року на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13.12.2023 року з відповідача ТОВ «Краснолиманське» на користь позивача стягнуто суму заборгованості з виплати заробітної плати в розмірі 62 495,61 гривень (сума вказана після утримання обов`язкових податків та зборів)(а. с. 14-16).

Згідно довідки ТОВ «Краснолиманське» за № 306 від 07.05.2024 року заборгованість у ТОВ «Краснолиманське» перед позивачем ОСОБА_1 за період з грудня 2019 року по травень 2021 року становила 62 495,61 гривень (сума визначена після утримання податків і зборів) та складалася з таких сум: за грудень 2019 року 4633,93 гривень; за січень 2020 року 5231,24 гривень, за лютий 2020 року 11471,72 гривень, за березень 2020 року 2433,01 гривень, за квітень 2020 року 75,28 гривень, за травень 2020 року 68,96 гривень, за червень 2020 року 5,08 гривень, за липень 2020 року 81,14 гривень, за серпень 2020 року 6103,87 гривень; за вересень 2020 року 2232,32 гривень, за жовтень 2020 року 95,18 гривень, за листопад 2020 року 87,13 гривень, за грудень 2020 року 3522,94 гривень, за січень 2021 року 3145,15 гривень, за лютий 2021 року 3315,95 гривень, за березень 2021 року 6687,72 гривень, за квітень 2021 року 644,00 гривень, за травень 2021 року 12660,99 гривень загальна сума заборгованості станом на 05.02..2024 року була виплачена в повному обсязі. (а. с. 33)

Вищевказана заборгованість була сплачена позивачу в повному обсязі 05.02.2024 року, що підтверджується платіжною інструкцією №3163 від 05.02.2024 року (а. с. 17).

Представник позивача просить стягнути з відповідача компенсацію втрати частини заробітку у розмірі 29 846,70 гривень та надала власний розрахунок вказаної заборгованості. (а. с. 1-7)

Спірні відносини між сторонами виникли з підстав того, що при звільненні позивача розрахунок з ним своєчасно не проведено.

Системний аналіз положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків ї виплати» та Порядку проведення грошової компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 № 159, дає змогу дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі заробітної плати) та виплата нарахованих доходів (при цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати суми доходу). Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 у справі № 134/87/16-а, від 05.03.2020 у справі № 140/1547/19, від 16.04.2020 у справі № 200/11292/19-а.

Частиною 1 ст.115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Аналогічні положення містить частина 1статті 24 ЗУ «Про оплату праці».

Згідно зі статтею 34 ЗУ «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до статей1-3 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, до яких відноситься і заробітна плата (грошове забезпечення).

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відповідно до пункту 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Враховуючи наведені норми законодавства, а також встановлені судом обставини, які свідчать про те, що відповідачем були порушені строки виплати позивачу заробітної плати за період з грудня 2019 по травень 2021 року, а виплачена у лютому 2024 року, суд вважає, що позивач має право на отримання компенсації втрати частини заробітної плати:

Місяць та рік за який не виплачена заробітна платаСума заробітної плати, нарахованої до виплати працівникуПеріод невиплати заробітної плати, місяць/рікІндекс споживчих цін за період невиплати грошового доходу (%)Сума ком-пенсації, (до оподаткування) (гривні)
Грудень 20194633,9301/20-02/2454,32516,22
Січень 20205231,2402/20-02/2454,02824,87
Лютий 202011471,7203/20-02/2454,46240,62
Березень 20202433,0104/20-02/2453,21294,36
Квітень 202075,2805/20-02/2452,039,15
Травень 202068,9606/20-02/2451,535,51
Червень 2020 5,0807/20-02/2451,22,60
Липень 2020 81,1408/20-02/2452,242,36
Серпень 20206103,8709/20-02/2452,53204,53
Вересень 20202232,3210/20-02/2451,71154,11
Жовтень 202095,1811/20-02/2450,247,78
Листопад 2020 87,1312/20-02/2448,342,08
Грудень 20203522,9401/21-02/2446,91652,26
Січень 2021 3145,1502/21-02/2445,11418,46
Лютий 20213315,9503/21-02/2443,61445,75
Березень 20216687,7204/21-02/2441,22755,34
Квітень 2021644,0005/21-02/2440,2258,89
Травень 202112660,9906/21-02/2438,44861,82
Разом62495,61 29836,71

Будь-яких доказів того, що така компенсація була нарахована під час перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем або після звільнення останнього або при здійсненні виплати вказаної заборгованості (тобто 05.02.2024 року), суду надано не було.

Таким чином, суд, перевіривши розрахунок, приходить до висновку, що сума компенсації, яка за розрахунком суду, підлягає стягненню на користь позивача становить 29836,71 гривень.

За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь позивача ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків його виплати у розмірі 29836,71 гривень, а отже позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Що стосується доводів відповідача в частині посилання на норми ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», то суд критично відноситься до цих доводів, оскільки предметом позову є стягнення компенсації заробітної плати, у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Питання компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати регулюються ЗУ «Про компенсацію громадянам втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», яким чітко визначається в яких випадках проводиться така компенсація та яким чином вона обчислюється. Підставою для виплати компенсації громадянам втрати частини доходів є порушення строків виплати нарахованих громадянам доходів на один і більше календарних місяців. Виплата вказаної компенсації, за вказаним законом, повинна провадитися у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

При цьому норми ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» регулюють інші питання, а саме підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України. Підставою для проведення індексації грошових доходів населення є ситуація, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Крім того, порядок здійснення розрахунку індексації грошових доходів населення відрізняється від порядку розрахунку компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати

Тобто вказані закони регулюють різні правовідносини і тому в рамках даної справи ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» не підлягає застосуванню.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а порушені права позивача судовому захисту.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач при зверненні до суду з вказаним позовом був звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ЗУ «Про судовий збір», станом на день звернення позивачем до суду (станом на 29.01.2024 року), за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою підлягав сплаті судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 гривень) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15140 гривень).

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява подана в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином за подання цього позову до суду позивач повинен був сплатити судовий збір (з урахуванням понижуючого коефіцієнту) в розмірі 968,96 гривень (1211,20 х 0,8), позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, на суму 29 836,71 гривень, але відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору позивач звільнений.

Враховуючи наведене та правила ст.141 ЦПК України, сума в розмірі 968,64 гривень (судовий збір за заявлену вимогу про стягнення компенсації втрати частини заробітку) підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 47, 115, 233 КЗпП України, ст.ст.1, 21, 24, 34 Закону України «Про оплату праці», ст. ст. 1, 2, 3, 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, ст. ст.12,13,76-82,84,89,141,229,247,258-259,263-265,273,279,280-282,352 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника позивача ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення компенсації втрати частини заробітку до моменту фактичного розрахунку задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 29 836 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот тридцять шість) гривень 71 (сімдесят одна) копійка.

Судові витрати по справі, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, віднести на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» стягнувши з відповідача на користь держави судовий збір в сумі в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 64 (шістдесят чотири) копійки.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення суду 26.06.2024 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , номер карти платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

- представник позивача: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», , юридична адреса: 01001, м. Киів, вул. Прорізна (Шевченківський район), будинок 12 А.

Суддя: А. С. Кузнєцова