465/276/24
2-з/465/23/24
У Х В А Л А

про забезпечення позову

"15" січня 2024 р. Суддя Франківського районного суду м. Львова Мартьянова С.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Франківського районного суду м. Львова звернувся позивач ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову у даній справі, у якій він просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме накласти арешт на наступні об`єкти нерухомого майна:

- частки житлового будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01, загальною площею 441,4 кв.м.;

- частку земельної ділянки, площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на якій розташований вказаний вище будинок, кадастровий номер земельної ділянки :05:002:0030, реєстраційний номер об`єктів нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

В обґрунтування заяви зазначає, що 12 січня 2024 року до Франківського районного суду м. Львова заявник подав позов до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку та 1/2 частки земельної ділянки від 17.02.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського МНО Кулиняком І.Я., реєстр. №524.

Зокрема, за цим Договором мав відбутись продаж відповідачу належних заявнику:

- частки житлового будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01, загальною площею 441,4 кв.м.;

- частку земельної ділянки, площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на якій розташований вказаний вище будинок, кадастровий номер земельної ділянки :05:002:0030, реєстраційний номер об`єктів нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Оскільки, відповідач не виконав взяті на себе за цим Договором зобов`язання по оплаті, відповідно до умов Договору зазначене майно й досі зареєстроване на праві власності за ОСОБА_1 , що підтверджується відомостями з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №361212077 від 09.01.2024 року.

У зв`язку з тим, що між позивачем і відповідачем на даний момент ще досі є укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, який оспорюється позивачем в судовому порядку, відповідач може вчиняти незаконні спроби з проведення державної реєстрації права власності на це майно.

Відтак, невжиття заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на спірне майно (п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України) може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача або інтересів.

Враховуючи обсяг позовних вимог, наявність обґрунтованого позову щодо розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна, відсутність будь-якої можливості порушення у зв`язку з застосуванням заходів забезпечення позову прав та законних інтересів сторін у справі (оскільки, право власності на зазначене майно зареєстроване й надалі на ім`я позивача), вважає, що застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на згадане вище нерухоме майно є доцільним і виправданим.

У зв`язку з цим, вважає за необхідне просити суд про вжиття одного з видів забезпечення позову передбаченого ст.150 ЦПК України.

Що стосується пропозицій зустрічного забезпечення позову, то зазначає наступне.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

В даному випадку у зв`язку із забезпеченням позову шляхом накладання арешту на майно право власності на яке зареєстроване на моє ім`я не порушуватимуться права жодної із сторін, відповідачу у зв`язку з таким забезпеченням не може заподіяно жодних збитків.

Відповідно до положень ч.1 ст.153 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), п.7Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі - Постанови від 22.12.2006 року №9) заява позивача про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

З врахуванням положень ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову не викликалась, у зв`язку із чим фіксація судового засідання не здійснювалась у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України.

При вирішенні питання про наявність підстав для забезпечення позову суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є договір купівлі продажу частки житлового будинку та частки земельної ділянки від 17.02.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського МНО Кулиняком І.Я., реєстровий №524, та який укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Із доданих до позовної заяви документів також вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі продажу частки житлового будинку та частки земельної ділянки від 17.02.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського МНО Кулиняком І.Я., реєстровий №524.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державне реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості майна станом на 09.01.2024 року вбачається, що земельна ділянка (кадастровий номер :05:002:0030) за адресою АДРЕСА_1 , належить на праві власності (1/2 частка) ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу, частки земельної ділянки, серія та номер :219, виданий 16.02.2021, видавник: ОСОБА_3 , приватний нотаріус ЛМНО, та (1/2 частка) ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 1802, виданий 26.11.2013, видавник: Приватний нотаріус ЛМНО Попович Г.І.

Також, з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державне реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості майна станом на 09.01.2024 року вбачається, що житловий будинок, загальна площа 441,4 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності частина ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу частки житлового будинку, серія та номер: 217, виданий 16.02.2021, видавник ОСОБА_3 , приватний нотаріус ЛМНО, та належить на праві власності частина ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1799, виданий 26.11.2013, видавник приватний нотаріус ЛМНО Попович Г.І.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що між сторонами дійсно існує спір.

А тому, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що дійсно невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся. Отже, слід вжити заходів для забезпечення позову.

Вирішуючи питання про обрання способу забезпечення позову, суд враховує наступні обставини.

Пункт 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначає, що позов може забезпечуватись шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»). Необґрунтована затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

У рішенні Конституційного Суду України від 16 червня 2011 року №5-рп/2011 у справі № 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого ст.55 Конституції України.

Крім того, Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

ЄСПЛ у рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 331/3944/18 (провадження № 61-11311св19).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17(провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

З врахуванням наведеного, а також беручи до уваги предмет позову, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, та накласти арешт на частки житлового будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01, загальною площею 441,4 кв.м., який належить ОСОБА_1 , та накласти арешт на частку земельної ділянки, площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на якій розташований вказаний вище будинок, кадастровий номер земельної ділянки :05:002:0030, реєстраційний номер об`єктів нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка належить ОСОБА_1 .

При цьому, суд виходив з того, що даний вид забезпечення позову не призведе до обмеження прав сторін, а слугуватимуть заходом запобігання можливих порушень прав позивача. Вжиття такого заходу не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, оскільки спрямовано лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч.3 ст.154 ЦПК України.

Керуючись статтями1-18, 149-150, 153, 154, 157 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволити.

Накласти арешт на наступні об`єкти нерухомого майна, а саме на:

- частки житлового будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01, загальною площею 441,4 кв.м., належний на праві власності ОСОБА_1 ;

- частку земельної ділянки, площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :05:002:0030, реєстраційний номер об`єктів нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), належну на праві власності ОСОБА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали скерувати в компетентні органи для виконання.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 3 (три) роки.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Мартьянова С.М.