КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/860/20 Головуючий у 1 інстанції: Колесник О.М.
Провадження № 22-ц/824/8798/2024 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,

секретар Ткаченко В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Лобанець Ірини Миколаївни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним,-

в с т а н о в и в:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним. Зазначив, що в ніч з 05 на 06 травня 2018 року група невідомих осіб з восьми чоловік приїхали до його місця проживання в м.Чернігові та здійснили напад на нього і його дружину. Оточивши, нападники почали залякувати їх, погрожуючи їхньому життю та здоров`ю як словесно, так і пістолетом. Реально сприймаючи вказані погрози, вони погодились поїхати з ними до м. Києва, де погрози та залякування продовжились. Перебуваючи під психологічним тиском і знаходячись в приміщенні кафе десь в центрі м.Києва, невідомі нападники змусили його написати розписку про те, що він взяв у ОСОБА_2 позику в розмірі 260 000 грн., що еквівалентно 10 000 доларів США. При цьому ніяких грошей йому не було потрібно і від ОСОБА_2 грошей він не отримував. Після передання розписки нападники відпустили його разом з дружиною. В той же день вони звернулись до правоохоронних органів із заявою про вчинення відносно них злочинних дій. На даний час досудове розслідування триває. ОСОБА_1 просив визнати недійсним договір позики, укладений між ним та ОСОБА_2 06 травня 2018 року у вигляді розписки.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Суд не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам і показам свідків, які не узгоджуються між собою. Суд не врахував той факт, що покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 різнилися між собою та не надав оцінки тому, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які нібито бачили факт передачі коштів, є наближеними до ОСОБА_2 . Суд необґрунтовано відхилив покази дружини ОСОБА_1 - ОСОБА_5 -Е. через те, що свідок і позивач перебувають у шлюбних відносинах. Також суд першої інстанції не забезпечив проведення комплексної психологічно-почеркознавчої експертизи, призначеної ухвалою від 11 травня 2023 року. Зазначаючи про необхідність подання нового клопотання про проведення експертизи, суд зазначав про повернення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України ухвали суду від 11 травня 2023 року без виконання, щоб забезпечило належне реагування представника позивача та подання ним нового клопотання про проведення комплексної психологічно-почеркознавчої експертизи та/або судово-почеркознавчої експертизи.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до розписки від 06 травня 2018 року позивач ОСОБА_1 06 травня 2018 року отримав від ОСОБА_2 позику в розмірі 260 000 грн., що еквівалентно 10 000 доларів США в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , яку зобов`язується повернути ОСОБА_2 до 09 травня 2018 року (а.с.30-35 т. 1).

В січні 2020 року ОСОБА_1 подав позов про визнання недійсним договору позики у виді розписки, посилаючись на її безгрошовість та написання розписки внаслідок тиску та застосування до нього насильства.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Статтею 1051 ЦК України визначено, що позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

При цьому ст. ст. 12, 81 ЦК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд послався на їх недоведеність належними та допустимими доказами.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики від 06 травня 2018 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 серпня 2018 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики (цивільна справа №750/7907/18) було відкрито.

В ході розгляду даної справи представник ОСОБА_1 подавав зустрічний позов, який був повернутий судом (а.с.50-51,т.1). При цьому зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики у виді розписки обґрунтовувалися тим, що розписка від 06 травня 2018 року підписана іншої особою, а не особисто ним.

У зв`язку з відкриттям провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 березня 2020 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики було зупинено.

При цьому в ході розгляду вказаної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики Деснянським районним судом м.Чернігова була призначена судово-почеркознавча експертиза. За висновком експерта Чернігівським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 30 жовтня 2019 року підпис від імені ОСОБА_1 в розписці від 06 травня 2018 року виконаний рукописним способом, письмовим приладом без попередньої технічної підготовки та технічних засобів; рукописний текст розписки від 06 травня 2018 року від імені ОСОБА_1 , виконаний ОСОБА_1 ймовірніше за все навмисно зміненим почерком із переміною пишучої руки у стані операційної та психічної напруги (у незвичному психофізиологічному стані, зокрема у стані сильного хвилювання, сильного нервового збудження тощо) (т.1, а.с.20-37).

Оскільки вказаний висновок експертизи був складений в іншій справі - ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 серпня 2022 року за клопотанням позивача ОСОБА_1 була призначена комплексну судову психолого-почеркознавча експертиза. На вирішення експертизи поставлені наступні питання: чи здійснювався на ОСОБА_1 психологічний тиск та/або примус під час написання боргової розписки 06 травня 2018 року?Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с. 141-142 т. 1).

Київський науково-дослідного інститут судових експертиз повідомив суд про неможливість надання висновку у цивільній справі №753/860/20 від 23.11.2022 року через не надання оригіналу розписки та вільних, умовно-вільних зразків почерку ОСОБА_1 (а.с.162-163 т.1). Як зазначено судом, секретар судового засідання неодноразово повідомляв позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_6 про необхідність надання вільних, умовно-вільних зразків почерку, однак такі вимоги залишились без виконання. У зв`язку з цим судом не витребовувався оригінал розписки в Деснянському районному суді м. Чернігова.

Також за повторним клопотанням представника позивача ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 травня 2023 року була призначена по справі ще одна судово-почеркознавча експертиза, на вирішення якої поставлено питання - чи виконаний позивачем рукописний текст у борговій розписці 06 травня 2018 року під впливом збиваючих факторів? Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с.228-229т.1).

На підставі вказаної ухвали суд першої інстанції направив до експертної установи матеріали справи разом з наданими позивачем двома блокнотами з рукописними записами. 01 серпня 2023 року суд отримав клопотання експерта про надання вільних зразків почерку ОСОБА_1 , які можуть знаходиться в оригіналах різнохарактерних документів з місця роботи чи проживання, платіжні документи; умовно-вільних та експериментальних зразків почерку ОСОБА_1 (а.с.1-2 т. 2).

Вимога клопотання експерта була направлена судом ОСОБА_1 та його представнику ОСОБА_6 11 серпня 2023 року як поштовим повідомленням, так і електронним повідомленням на електронну пошту представника (а.с.3 т. 2). Вказана вимога була залишена ОСОБА_1 без виконання, у зв`язку з чим матеріали справи були повернуті до суду з повідомленням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про неможливість надання висновку у цивільній справі №753/860/20 від 28 вересня 2023 року ( а.с.7-10 т. 2). Крім надання для дослідження оригіналу боргової розписки ОСОБА_1 для відповіді на питання, які визначені в ухвалі суду, експерт запросив додаткові матеріали. Зокрема, вільні зразки почерку ОСОБА_1 , в у тому числі, наближених за часом виконання до досліджуваного документа, умовно-вільних зразків почерку ОСОБА_1 , виконаних ним, як правою рукою, так і лівою рукою, у тому числі у вигляді тексту досліджуваного документа. При цьому вільні зразки надаються по змозі не менше ніж на 15 документах, а експериментальні - у кількості не менше 6-8 аркушів. Крім зразків почерку для проведення експертизи були також потрібні медичні відомості щодо стану здоров`я ОСОБА_1 на момент складання досліджуваного документу.

Вказані обставини ОСОБА_1 не спростовані.

Після повернення справи в судовому засіданні 24 листопада 2023 року представник позивача ОСОБА_1 в черговий раз в усній формі заявила клопотання про призначення по даній справі комплексної психологічно-почеркознавчої експертизи та/або судово-почеркознавчої експертизи. Представник ОСОБА_1 повідомив, що його довіритель пообіцяв в найближчі два тижні надати всі необхідні документи. Для надання можливості ОСОБА_1 надати вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку, а також медичних документів суд оголосив в справі перерву до 08 грудня 2023 року. (т.2, а.с.34-36). В судовому засіданні 08 грудня 2023 року представник ОСОБА_1 повідомив про відсутність медичних документів за запитуваний експертом період. Надав вільні зразки почерку ОСОБА_1 , частина які не наближені за часом виконання боргової розписки або не дозволять визначити період їх виконання.

За таких обставин судом було обґрунтовано відмовив у задоволенні чергового клопотання представника ОСОБА_1 про призначення в справі почеркознавчої експертизи.

Слід також врахувати, що справа за позовом ОСОБА_1 знаходилася в провадженні суду з січня 2020 року і саме ОСОБА_1 , як зацікавлена особа в результатах та швидкому розгляді справи, був зобов`язаний забезпечити надання суду всіх необхідних документів та зразків його почерку та підпису для проведення експертизи.

Згідно копії висновку за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №2868-2870/19-24 від 30 жовтня 2019 року, виконаного Чернігівським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 липня 2019 року по цивільній справі №750/7907/18 за позовом ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, експерт дійшов висновку, що підпис від імені ОСОБА_1 в розписці від 06 травня 2018 року виконаний рукописним способом, письмовим приладом без попередньої технічної підготовки та технічних засобів; рукописний текст розписки від 06 травня 2018 року від імені ОСОБА_1 , виконаний ОСОБА_1 ймовірніше за все навмисно зміненим почерком із переміною пишучої руки у стані операційної та психічної напруги (у незвичному психофізиологічному стані, зокрема у стані сильного хвилювання, сильного нервового збудження тощо); підпис від імені ОСОБА_1 в розписці від 06 травня 2018 року, виконаний ОСОБА_1 ймовірніше за все у стані операційної та психічної напруги (у незвичному психофізиологічному стані, зокрема у стані сильного хвилювання, сильного нервового збудження тощо).

Водночас, у вказаному висновку не йдеться про написання ОСОБА_1 розписки від 06 травня 2018 року під впливом саме насильства, а самі висновки експерта не є категоричними.

Оскільки ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів написання ним розписки від 06 травня 2018 року під впливом насильства, суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення його позовних вимог про визнання договору позики недійсним у зв`язку з недоведеністю.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про незабезпечення судом першої інстанції проведення в справі призначених експертиз. Як встановлено судом експертизи не були проведені через ненадання позивачем відповідних зразків та документів.

Також колегія суддів погоджується з оцінкою судом показів допитаних свідків. Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання ОСОБА_1 на покази свідка ОСОБА_5 -Е. про написання розписки під застосуванням фізичного та психологічного тиску, оскільки ОСОБА_5 -Е. є дружиною позивача і є особою, яка зацікавлена у вирішенні справи на користь позивача. Крім того покази свідка ОСОБА_5 -Е. не підтверджуються жодними письмовими доказами та не узгоджуються показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які показали, що 05 травня 2018 року вони з ОСОБА_2 приїхали до м. Чернігова у своїх справах. Зустрівшись з ОСОБА_1 , останній попросив у відповідача позику в розмірі 10 000 доларів США, у зв`язку з чим вони двома автомобілями виїхали за грошима до Києва, де ОСОБА_1 без жодного примусу, залякування чи тиску написав розписку, самостійно вказавши дату повернення позики. Після цього ОСОБА_1 разом з дружною поїхав на своєму автомобілі додому.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Судом першої інстанції було надано належну оцінку наявним у матеріалах справи доказам та показам свідків.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Суд ухвалив рішення повно встановивши обставини по справі та надав належну оцінку всім дослідженим доказам у їх сукупності. Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Лобанець Ірини Миколаївни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 травня 2024 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Кафідова О.В.