ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/30977/23

Провадження № 22-ц/4820/877/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Заворотної О.Л. від 19 лютого 2024 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2023 року ТОВ «Бізнес позика», звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказував, що 03.02.2022 року між товариством та відповідачем відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» укладено кредитний договір № 447026-КС-001, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу кредит в сумі 50000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором виконував неналежно, і має заборгованість в розмірі 120374,31 грн.,з яких 49133,54 грн. - по тілу кредиту, 66412,32 грн. процентів, 4828,45 грн. комісії.

Враховуючи наведене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість в сумі 120374,31 грн.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.02.2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором №447026-КС-001 від 03.02.2022 року в сумі 112874,31 грн. та 2013,42 грн. судового збору.

В решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Бізнес позика» просить скасувати рішення суду в частині відмови у позові та стягнути з відповідача 7500 грн. На думку апелянта, посилання суду першої інстанції на судову практику в питанні неправомірності встановлення комісії за видачу кредиту є безпідставним, оскільки у вказаних справах йде мова про «комісію банку за обслуговування кредиту» - розрахунково-касове обслуговування.

Закон чітко передбачає право кредитодавця на встановлення «комісії за надання кредиту». Також комісія за надання кредиту передбачена умовами кредитного договору, Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика», Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, які були підписані позивачем, що свідчить про обізнаність останнього щодо включення комісії «за надання кредиту» до загальних витрат за споживчим кредитом та порядком сплати такої комісії.

Відповідачем було здійснено платежі на погашення заборгованості по кредиту, в тому числі в рахунок погашення комісії за надання кредиту, що була встановлена та передбачена умовами договору на законних підставах.

На думку апелянта, висновок суду першої інстанції не узгоджується з умовами кредитного договору.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено, що 03.02.2022 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Бізнес Позика» для отримання кредитних коштів, і цього ж дня між сторонами укладено договір про надання кредиту в сумі 50000 грн. строком на 24 тижні. За умовами договору плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,86645542% за кожен день користування кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного у цьому договорі, плата за користування кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту. Реальна річна процентна ставка становить 3606,32 %.

Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач, всупереч викладеним у кредитному договорі умовам, в установлені терміни не повернув належні до сплати грошові суми, здійснив лише один платіж на суму 9170 грн., порушуючи встановлений графік обов`язкових платежів.

Договором визначені тип та розмір процентних ставок плати за користування кредитом: фіксована процентна ставка у розмірі 0,86645542% за кожен день користування кредитом та реальна річна ставка у розмірі 3606,32 %.

Графіком платежів визначено платежі за додаткові та супутні послуги товариства, у тому числі комісії за надання кредиту в сумі 7500 грн.

Пунктом 2.5 кредитного договору № №447026-КС-001 від 03.02.2022 року передбачено сплату комісії за надання кредиту в розмірі 7500 грн., розмір комісії залишається незмінним протягом усього строку договору, встановлений договором розмір комісії не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження наявної заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитом. З врахуванням норми ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» суд дійшов висновку, що умова кредитного договору № 447026-КС-001 від 03.02.2022 про встановлення комісії за обслуговування кредиту у розмірі 7500,00 грн. є нікчемною, а тому вимога Банку про стягнення заборгованості з комісії за обслуговування кредиту задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги про помилковість цих висновків суду є безпідставними.

Рішення суду в частині задоволення позову щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом апелянтом не оскаржується, тому апеляційним судом в цій частині не переглядається.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.

З урахуванням принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами.

Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку (фінансової установи), виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 09.12.2019 року в справі № 524/5152/15.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволені вимоги про стягнення з відповідача комісії за надання кредиту, оскільки надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України є обов`язком банку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» залишити без задоволення.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20 червня 2024 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк