КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2591/24
Провадження № 2/488/1431/24 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

17.12.2024 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі судового засідання - Волошиної Я.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська Агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів звернувся до суду з позовом до відповідачки - ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договороми.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 08.07.2021 року між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2115440.

27.06.2022 року між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів було укладено договір факторингу № 27062022, відповідно до якого ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" передає (відступає) ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів за плату належні йому права вимоги, а ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів приймає належні ТОВ"ЛІНЕУРА УКРАЇНА" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 27.06.2022 року до договору факторингу № 27062022 від 27.06.2022 року позивач набув право грошової вимоги до відповідачки в сумі 41902,00 грн., з яких: 12900,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 29002,00 грн. - сума заборгованості за процентами.

08.07.2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 975085609.

28.11.2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" зобов`язується відступити ТОВ "Таліон Плюс" права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ "Таліон Плюс" зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" за плату на умовах, визначених цім договором.

Відповідно до реєстру боржників № 155 від 12.10.2021 року до договору факторингу № 28/1118-01 до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитнимдоговором № 975085609.

20.10.2022 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ "Таліон Плюс" передає (відступає) ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів за плату належні йому Права Вимоги, а Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів приймає належні ТОВ "Таліон Плюс" Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги.

Відповідно до реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 року до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року позивач набув право грошової вимоги до відповідачки в сумі 68487,69 грн., з яких: 18339,60 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 50148,09 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Відповідачка зобов`язалася своєчасно повернути кредити, сплачувати проценти за користування ними.

Позивач зазначив, що відповідачка неналежним чином виконувала взяті на себе зобов`язання за вищевказаними кредитними договорами, внаслідок чого утворилася наступна заборгованість:

- за кредитним договором № 2115440 у розмірі 41 902,00 грн., із яких: 12 900,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу;

29 002,00 грн. - заборгованість за процентами;

- за кредитним договором № 975085609 у розмірі 68 487,69 грн., із яких:

18 339,60 грн. - заборгованість за основною сумою боргу;

50 148,09 грн. - заборгованість за процентами.

Загальний розмір заборгованості становить - 110 389,69 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами та судові витрати, понесені по справі .

Ухвалою судді від 21.06.2024 року відкрито провадження у даній справі і її розгляд був призначений за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Копія даної ухвали разом із позовом та доданими до нього матеріалами була направлена відповідачці, та роз`яснено її право на подання відзиву та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, через свого представника - адвоката Войтович Л.В., подала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за відсотками з підстав, викладених у відзиві.

Представник позивача просив про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України.

Так, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. З Закону України "Про електронну комерцію").

Із матеріалів справи вбачається, що 08.07.2021 року між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ОСОБА_1 було укладено договір № 2115440 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Укладання кредитного договору здійснювалося сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету.

Відповідно до п.п. 1.2 Кредитного договору, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Тип кредиту - кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 12900,00 гривень.

За п.п. 1.3. Строк кредиту З0 днів. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в Розділі 4 цього Договору.

Тип процентної ставки - фіксована. (п.п. 1.4 кредитного договору.)

Згідно п.п. 1.4.1. Договору Стандартна процента ставка становить 1,90% в день та застосовується:

- у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки;

- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Клієнта, відповідно до п. 4.1 Договору;

- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.2 Договору.

Знижена процентна ставка становить 0,76% в день (п.п. 1.4.2 Кредитного договору).

Підписанням Кредитного договору відповідачка підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2115440 від 08.07.2021 року заборгованість складає 41902,00 грн., з яких: 12900,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 29002,00 грн. - сума заборгованості за процентами.

08.07.2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 975085609.

Кредитний договір підписано електронним підписом відповідачки, відтвореним шляхом використання нею одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки.

Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 договору кредитної лінії, за цим договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 18500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "СМАРТ" ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога".

Кредитна лінія надається строком на 29 днів від дати отримання Кредиту Позичальником (п.п. 1.7 п. 1 договору).

За користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються в наступному порядку:

1.9.1. виключно на період строку визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 306,60 процентів річних, що становить 0,84 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним;

1.9.2. за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8 Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 438,11 процентів річних, що становить 1,20 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті.

1.9.3. У випадку користування Кредитом з боку Позичальника після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України Сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним Договором, щодо виникнення у Позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання Кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду є факт продовження користування Кредитом понад строк Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього Договору.

Згідно розрахунку заборгованості за договором кредитної лінії № 975085609 від 08.07.2021 року заборгованість складає 68487,69 грн., з яких: 18339,60 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 50148,09 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Враховуючи, що між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами кредитного договору, такий правочин, згідно з нормами ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Таким чином, судовим розглядом встановлено факт укладення вищевказаних кредитних договорів, отримання відповідачкою кредитних коштів за кредитним договором № 2115440 в розмірі 12900,00 грн., та за кредитним договором № 975085609 у розмірі 18500,00 грн. Також, матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитними договорами.

Разом з тим, позивач, пред`являючи вимоги до ОСОБА_1 , просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками.

Так, відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

За частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18.

Так, договір № 2115440 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 08.07.2021 року укладений на строк 30 днів. Додатковим договором від 08.08.2021 року до даного договору термін його дії продовжено ще на 30 днів.

Таким чином, термін дії договору № 2115440 від 08.07.2021 року закінчився 08.09.2021 року, докази про подальше продовження строку дії договору в матеріалах справи відсутні.

З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договорів про надання споживчого кредиту є безпідставним. А відтак, проценти за користування кредитними коштами за договором № 2115440 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 08.07.2021 року нараховуються до 08.09.2021 року.

Пунктом 1.4.1 Договору про надання споживчого кредиту № 2115440 від 08.07.2021 року за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству стандартну процентну ставку 1,90 % в день. Отже, за користування кредитним коштами у позичальника виник обов`язок зі сплати відсотків в розмірі 1,90 % на день. З огляду на те, що договір укладено на 30 днів, та продовжено ще на 30 днів, заборгованість позичальника за відсотками за користування кредитними коштами в межах строку дії кредитного договору становить 7353,00 грн., що також підтверджено наявним в матеріалах справи додатком № 1 до додаткового договору.

Договір кредитної лінії № 975085609 від 08.07.2021 року укладено на 29 днів, відомості про продовження строку дії договору в матеріалах справи відсутні, тому заборгованість відповідачки за відсотками за користування кредитними коштами в межах строку дії кредитного договору (процентна ставка - 0,84% від суми кредиту за кожен день користування ним) становить 4506,60 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, з вимогами про стягнення відсотків на підставі статті 625 ЦК України позивач не звертався.

Щодо правонаступництва позивача за грошовою вимогою за договором № 2115440 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно пункту 1 частини 1 та частини 3 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом (стаття 513 ЦК України).

Відповідно до статей 514-515 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором.

Так, 27.06.2022 року між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів було укладено договір факторингу № 27062022, відповідно до якого ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" передає (відступає) ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів за плату належні йому права вимоги, а ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів приймає належні ТОВ"ЛІНЕУРА УКРАЇНА" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 27.06.2022 року до договору факторингу № 27062022 від 27.06.2022 року позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за договором № 2115440 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у встановленому законом порядку, тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за вказаним договором підлягають частковому задоволенню та з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 20253,00 грн., з яких: 12900,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7353,00 грн. - сума заборгованості за процентами.

Щодо правонаступництва позивача за грошовою вимогою за договором кредитної лінії № 975085609 від 08.07.2021 року, суд зазначає наступне.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 28.11.2018 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

31.12.2020 року додатковою угодою № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції.

Відповідно до Реєстру боржників № 155 від 12.10.2021 року до договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс", до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 975085609.

Проте, на підтвердження зазначених обставин позивачем не надано суду договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року та реєстру боржників № 155 від 12.10.2021 року.

20.10.2022 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого ТОВ "Таліон Плюс" передає (відступає) ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів за плату належні йому права вимоги, а ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів приймає належні ТОВ "Таліон Плюс" права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрах прав вимоги.

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 року до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів набуло право грошової вимоги до відповідачки в суммі 68487,69 грн., з яких: 18339,60 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 50148,09 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Згідно частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).

Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору.

Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 24.04.2018 року по справі № 914/868/17, відступлення майбутніх вимог можливе тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином.

Встановлюючи дійсність майбутної вимоги, що переходить до нового кредитора необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі № 752/8842/14-ц.

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.

Так, судом встановлено, що договір факторингу № 28/1118-01, на який позивач посилається як на підставу переходу до ТОВ "Таліон Плюс", а в подальшому до ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 975085609, був укладений 28.11.2018 року, тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником.

За таких обставин передати право вимоги за зобов`язанням, яке взагалі не існувало на момент укладення договору факторингу, неможливо.

Також судом враховано правову позицію, наведену у постанові Верховного Суду від 13.03.2019 року у справі № 905/635/18, відповідно до якої у разі заміни кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. При цьому такий спеціальний інструмент для заміни сторони у зобов`язанні, як відступлення права вимоги, може бути застосований лише відносно дійсного зобов`язання, тобто такого зобов`язання, яке існувало на момент переходу відповідного права від первісного кредитора.

Таким чином, право вимоги до відповідачки ТОВ "Таліон Плюс" за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року набуто в установленому законом порядку не було, тому, відповідно, воно не могло бути передано в подальшому за договором факторингу від 20.10.2022 року позивачу по даній справі - ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів.

За вказаних обставин, позивач є таким, що не набув прав первісного кредитора, а отже, не наділений правом пред`являти свої вимоги до ОСОБА_1 за договором кредитної лінії № 975085609 від 08.07.2021 року.

Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення.

Відсутність порушеного, не визнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 року у справі № 910/6091/19, від 16.10.2020 року у справі № 910/12787/17.

Таким чином, суд відмовляє у задоволені позовних вимог в частині стягнення з відповідачки заборгованості за договором кредитної лінії № 975085609 від 08.07.2021 року.

Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідачки належить стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 555,64 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, р/р № НОМЕР_2 в АТ "ТАСкомбанк"), заборгованість за договором № 2115440 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 08.07.2021 року у розмірі 20253,00 грн., з яких: 12900,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7353,00 грн. - сума заборгованості за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" судовий збір в розмірі 555,64 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, № 30, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Суддя Л.І. Селіщева