Єдиний унікальний номер № 741/424/23
Номер провадження 2-з/741/5/24
УХВАЛА

іменем України

03 квітня 2024 року м. Носівка

Суддя Носівського районного суду Чернігівської області Крупина А.О., розглянувши без повідомлення учасників справи матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Носівка, вул. Вокзальна, буд. 10-Є», третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державний реєстратор виконавчого комітету Бахмацької міської ради Чернігівської області Баришевська Тетяна Федорівна про скасування рішення 19 сесії 8 скликання Носівської міської ради Чернігівської області від 21 січня 2022 року № 193/19/VІІІ «Про передачу у власність земельної ділянки об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Носівка, вул.Вокзальна, 10-Є», та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку,

УСТАНОВИВ:

До Носівського районного суду Чернігівської області 01 квітня 2024 року надійшла указана заява.

В обґрунтування заяви позивач ОСОБА_1 зазначала, що під час замовлення витягу з ДЗК про земельну ділянку в електронному кабінеті на веб-ресурсі електронних послуг Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру при введенні в графі «Кадастровий номер земельної ділянки» кадастрового номера :01:001:0259 система видавала повідомлення: «Такий кадастровий номер не знайдено». У відповідь на звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області 05 березня 2024 року повідомило, що за заявою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Носівка, вул. Вокзальна, буд. 10-Є» на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, розробленої ПП «Елітзем», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Носівка, вул. Вокзальна, буд. 10-Є», 10 січня 2024 року було здійснено поділ раніше сформованої земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0259 на дві земельні ділянки, а саме: земельну ділянку площею 0,3218 га, кадастровий номер :01:001:0304, земельну ділянку площею 0,0271 га, кадастровий номер :01:001:0303, натомість державним кадастровим реєстратором було скасовано державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0259, відомості про цю земельну ділянку перенесені до архівного шару. Загальні збори об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Носівка, вул. Вокзальна, буд. 10-Є», до компетенції яких належать питання щодо використання спільного майна, з приводу поділу земельної ділянки площею 0,3489 га з кадастровим номером :01:001:0259, проведення яких було призначено на 16 лютого 2024 року, не відбулися. Натомість фактичний поділ земельної ділянки в ДЗК відбувся 10 січня 2024 року.

Заявник ОСОБА_1 стверджувала, що у судових засіданнях, які відбулися 08 та 13 лютого 2024 року, представник відповідача ОСББ умисно приховав інформацію щодо вже здійсненого поділу земельної ділянки як від позивачів, так і від суду.

Заявник ОСОБА_1 уважала, що така поведінка ОСББ має умисний характер і спрямована на ускладнення здійснення ефективного захисту її прав та інтересів, за захистом яких вона звернулась до суду. З метою недопущення будь-яких неправомірних дій з боку відповідача ОСББ чи будь-яких інших осіб із земельними ділянками, посилаючись на приписи ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту в спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на: земельну ділянку площею 0,3218 га, кадастровий номер :01:001:0304, земельну ділянку площею 0,0271 га, кадастровий номер :01:001:0303 та заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаних земельних ділянок.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд зробив висновок про доцільність розгляду вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

При цьому фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суддя, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову, приходить до наступного висновку.

Так, згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1 та 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, обираючи вид забезпечення позову, у кожному випадку повинен обирати такий спосіб, який у найбільшій мірі спрямований на забезпечення предмету спору.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом у залежності до конкретного випадку.

Згідно з пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Положенням ч. 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову та матеріалів справи, у провадженні Носівського районного суду Чернігівської області перебуває указана цивільна справа за позовною заявою, у якій позивачі, з урахуванням уточнень, просили суд:

- скасувати рішення 19 сесії 8 скликання Носівської міської ради Чернігівської області від 21 січня 2022 року № 193/19/VІІІ «Про передачу у власність земельної ділянки об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку « АДРЕСА_1 »;

- скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку « АДРЕСА_1 », , площею 0,3489 га, кадастровий номер :01:001:0259.

06 листопада 2023 року ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області підготовче провадження в даній цивільній справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

13 лютого 2024 ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від року накладено арешт на земельну ділянку площею 0,3489 га, кадастровий номер :01:001:0259.

26 лютого 2024 року постановою головного державного виконавця Ніжинського відділу ДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (ВП 74250047) ухвалу Носівського районного суду від 13 лютого 2024 року № 2-з/741/1/24 про накладення арешту на земельну ділянку площею 0,3489 га, кадастровий номер :01:001:0259 повернуто стягувачу, тому що накладення арешту на вищевказану земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , неможливо, оскільки при реєстрації обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно при верифікації земельної ділянки відкривається повідомлення: «Відомості відсутні в ДЗК». Під час прийняття рішення про державну реєстрацію відкривається повідомлення: «У заяві відсутні відомості з ДЗК. Прийняти рішення про державну реєстрацію заборонено», що унеможливлює подальше проведення будь-яких дій. Також додатково було здійснено запит до ДЗК про земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0259, згідно з відповіддю «інформації про земельну ділянку за вказаним кадастровим номером не знайдено в Державному земельному кадастрі».

13 лютого 2024 року ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області клопотання позивача ОСОБА_1 про повернення справи до стадії підготовчого провадження задоволено, постановлено провести повторне підготовче провадження у даній цивільній справі.

28 березня 2024 року до суду позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подано заяву про зміну предмету позову, збільшення позовних вимог, якою позивачі просили розглядати позовні вимоги в такій редакції:

- скасувати рішення 19 сесії 8 скликання Носівської міської ради Чернігівської області від 21 січня 2022 року № 193/19/VІІІ «Про передачу у власність земельної ділянки об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Носівка, вул. Вокзальна, буд. 10-Є»;

- повернути у попередній стан, тобто повернути у власність Носівської міської ради земельну ділянку площею 0,3489 га, у результаті поділу якої утворилася: земельна ділянка площею 0,3218 га, кадастровий номер :01:001:0304, та земельна ділянка площею 0,0271 га, кадастровий номер :01:001:0303, та відновити становище, яке існувало до порушення шляхом державної реєстрації набуття таких речових прав, що здійснюється державним реєстратором шляхом: реєстрації права власності за Носівською міською радою, ідентифікаційний код юридичної особи 04061984, на земельні ділянки площею 0,3218 га, кадастровий номер :01:001:0304, та площею 0,0271 га, кадастровий номер :01:001:0303, що утворені в результаті поділу земельної ділянки площею 0,3489 га, кадастровий номер :01:001:0259, з погашенням права власності № 46749591 за об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Носівка, вул. Вокзальна, буд. 10-Є», та із закриттям розділу № 238 з підстави: поділ нерухомого майна.

З копії відповіді на запит ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 28 лютого 2024 року вбачається, що за інформацією Державного земельного кадастру відділу № 2 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області за заявою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Носівка, вул. Вокзальна, 10-Є» та на підставі Технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, розробленої ПП «Елітзем» 10 січня 2024 року було здійснено поділ раніше сформованої земельної ділянки :01:001:0259 площею 0,3489 га на дві земельні ділянки, а саме: земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0304 площею 0,3218 га та земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0303 площею 0,0271 га. Відповідно до абз. першого частини десятої статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державним кадастровим реєстратором було скасовано державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0259, відомості про неї перенесені до архівного шару.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

За приписами ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Також пунктом 4 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що п. 1 ст. 6 Конвенції забезпечує всім «право на суд», яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом.

Зокрема, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. Тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (§§ 60, 61 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Кюблер проти Німеччини»).

ЄСПЛ у своєму рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини звернув увагу на те, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності від конкретного випадку.

Суд уважає, що наразі відсутні підстави вважати застосування даного виду забезпечення позову таким, що спричинить відповідачам будь-які збитки, оскільки права власності відповідач об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Носівка, вул. Вокзальна, буд. 10-Є» - не позбавляється, якісні та кількісні показники майна (двох земельних ділянок) ніяким чином не втрачаються, у здійсненні статутної діяльності відповідачі не обмежуються, арешт полягає лише в забороні здійснювати юридично значимі дії відносно майна щодо його відчуження, скасування державної реєстрації земельних ділянок, поділу земельних ділянок.

Отже, суд робить висновок про необхідність задоволення заяви та наявність передбачених законом підстав для застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки. Наведений позивачем ОСОБА_1 захід забезпечення позову, який не є обтяжливим, відповідає вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності щодо забезпечення позову і спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, а також є необхідним з огляду на предмет спору. Невжиття таких заходів забезпечення позову призведе до неможливості ефективного захисту прав позивача, а тому накладення арешту на таке майно є можливістю запобігання вчиненню дій щодо спірних земельних ділянок.

Оскільки накладення арешту стосується саме об`єктів нерухомого майна земельних ділянок, то суддя не убачає необхідності в конкретизації кола осіб, яким забороняється вчиняти певні дії щодо вказаного нерухомого майна.

З огляду на встановлене та керуючись ст. ст. 157, 158 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт в спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на: земельну ділянку площею 0,3218 га, кадастровий номер :01:001:0304, земельну ділянку площею 0,0271 га, кадастровий номер :01:001:0303, та заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаних земельних ділянок.

Згідно зі ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвалу про забезпечення позову направити для негайного виконання, яке доручити Ніжинському відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (16600, Чернігівська обл., Ніжинський р-н, м. Ніжин, вул. Богуна, буд. 8).

Роз`яснити положення ч. 4 ст. 157 ЦПК України, згідно якої особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з 03 квітня 2024 року, як дня її складення.

Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого документа.

Відомості про сторони у справі:

позивачі:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ;

відповідачі:

Носівська об`єднана територіальна громада в особі Носівської міської ради Чернігівської області, код згідно , адреса місцезнаходження: 17100, Чернігівська обл., м. Носівка, вул. Центральна, буд. 20;

об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Носівка, вул. Вокзальна, буд. 10Є», код згідно ЄДРПОУ: 44465352, адреса місцезнаходження: 17100, Чернігівська обл., м. Носівка, вул. Вокзальна, буд. 10Є;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор виконавчого комітету Бахмацької міської ради Чернігівської області Баришевська Тетяна Федорівна, адреса місцезнаходження: 16501, Чернігівська обл., Ніжинський р-н, м. Бахмач, вул. Соборності, буд. 42.

Суддя Анатолій КРУПИНА