Справа № 459/2589/24
Провадження № 2/459/723/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Грабовського В.В.,

з участю секретаря судових засідань Мікало А.О.,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договорам,

В С Т А Н О В И В :

30.09.2024 представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту у розмірі 53843,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15.09.2023 між відповідачем та ТОВ «Авентус Україна» був укладений договір про надання споживчого кредиту № 7069629, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 15000,00 грн, строком на 360 днів (09.09.2024 дата останнього платежу по кредиту. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало їй кредит в зазначеній сумі шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. У період з 15.09.2023 по 26.05.2024 відповідач здійснила платіж на рахунок первісного кредитора в розмірі 260,00 грн, які спрямовані на оплату процентів за користування кредитом.

27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем укладено Договір факторингу №27.05/2024-Ф, відповідно до умов якого позивач прийняв належні ТОВ «Авентус Україна» права грошової вимоги до боржників за договорами, вказаними у Реєстрі боржників, зокрема і кредитним договором №7069629, що підтверджується Витягом з Реєстру боржників. Саном на дату звернення до суду заборгованість відповідача за Кредитним договором перед позивачем не сплачена і складає 15000,00 грн - тіло кредиту та 20933,50 грн - нараховані проценти, нараховані Позивачем проценти за 60 календарних днів 17910,00 грн., всього 53843,50 грн., а тому просить стягнути таку в судовому порядку. Тому просить стягнути вказану суму в користь позивча та понесені судові витрати, та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

04.10.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

12.11.2024 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача, у якому він просив у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що відповідач мала намір отримати грошові кошти у позику, тому для отримання детальної інформації зареєструвала особистий кабінет на сайті фінансової установи. При реєстрації відповідачка ввела номер телефону, ввела код підтвердження номеру телефону, після чого отримала доступ в особистий кабінет, в якому було обов?язковим заповнення особистої та платіжної інформації. Після завершення ознайомлення відповідачка натиснула на опцію «ознайомлена», після чого на її номер телефону було надіслано одноразовий ідентифікатор «А8320», який треба було ввести у відповідну форму на сайті для підтвердження ознайомлення із паспортом кредиту. Відповідачкою були вчинені вказані дії. В подальшому вона припинила користування вказаним особистим кабінетом. Жодного кредитного договору не бачила та не погоджувала. У вересні 2024 року відповідачці стало відомо про звернення до суду Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», про стягнення з неї заборгованості по кредитного договору в розмірі 53 843,5 грн., а також судові витрати та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн. Вказав, що ОСОБА_1 не бажала користуватись послугами ТОВ «Авентус Україна» - вона припинила використання особистого кабінету, оскільки умови, викладені в паспорті значною мірою відрізнялись від пропозиції, викладеної на сайті. Однак, як з?ясувалось із позовної заяви та додатків до неї - ТОВ «Авентус Україна» використало вказаний ідентифікатор не тільки як підтвердження ознайомлення із паспортом споживчого кредиту, а й автоматично продублювало вказаний одноразовий ідентифікатор на кредитний договір. Ідентифікатор був одноразовим і тому Законом заборонено використання такого ідентифікатора на всіх подальших документах. Отже, фактичного підписання кредитного договору не було, оскільки такий не підписано новим одноразовим ідентифікатором, а ТОВ «Авентус Україна» повторно використало одноразовий ідентифікатор. Крім цього, заперечує факт перерахування коштів первісним кредитором відповідачу, а також щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, оскільки такі є завищеними та неспівмірними із складністю справи.

15.11.2024 представником позивача подано відповідь на відзив пояснення до справи. Зазначив, що укладений між сторонами кредитний договір відповідає вимогам чинного законодавства, на підтвердження укладання такого позивачем було надано електронний доказ в паперовій формі, який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «A8320», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі Кредитний договір. Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера. Зазначив, що в даному випадку мала місце часткова оплата відповідачем процентів за користування кредитом, що є підтвердженням волевиявлення відповідача на добровільне виконання умов Договору. Тобто, оплата відповідачем суми нарахованих процентів за користування грошовими коштами на рахунок кредитора є підтвердженням факту отримання боржником від первісного кредитора грошових коштів у сумі, що визначена п. 1.3. Договору. Також вказав, що згідно з пп. 3 п. 4.1. Кредитного договору передбачено, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Споживача. Згідно згідно із п. 1.1. Договору факторингу№.05/24-Ф від 27.05.2024 року, за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Враховуючи те, що на момент укладання Договору факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, строк Договору № 7069629 про надання споживчого кредиту від 15.09.2023 року не сплив, позивачем було здійснено нарахування процентів за користування грошовими коштами за 60 календарних днів з 27.05.2024 року по 25.07.2024 року. Нарахування здійснені, відповідно до умов Договору за стандартною процентною ставкою 1.99%, в розмірі 17910.00 грн.

15.11.2024 року представником відповідача подано до суду клопотання про витребування від ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» оригіналу електронного доказу, а саме договору № 706929 про надання споживчого кредиту від 15.09.2023.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання з проханням розглядати справу за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засідання позовні вимоги заперечив з підстав вказаних у відпливі на позовну заяву. Клопотання про витребування доказів підтримав. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзиву не подав.

Відповідно до ч. 3 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно ч. 1 ст 84 ЦПК Укрвїни, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Враховуючи те, що відзив представником відповідача подано до суду 05.11.2024, а клопотання про витребування доказів - 15.11.2024, тобто з пропуском встановленого ч. 3 ст. 83 ЦПК України строку, та не обґрунтовано неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від нього, протокольною формою ухвали судом залишено клопотання про витребування доказів без задоволення.

З'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке.

Установлено, що 15.09.2023, о 04:24 год., між відповідачем та ТОВ «ФК«Авентус Україна» укладено договір № 7069629 про надання споживчого кредиту, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А8320, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 15000,00 грн строком на 360 днів, періодичність платежів за сплати процентів - кожні 9 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом: стандартна процентна ставка - 1,99 % в день в межах строку кредиту; знижена процентна ставка 0,896 %; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату складання договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом - 122460,00 грн.

Згідно із п.п. 2.1, 2.2 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . У випадку, якщо після здійснення (ініціювання здійснення) Товариством платежу за реквізитами вищевказаної платіжної картки виявиться, що платіж не може бути зарахований на рахунок з будь-яких причин, які не залежать від Товариства (в тому числі, але не виключно у випадку відсутності авторизації платіжної картки), Сторони укладають додаткову угоду про зміну платіжних реквізитів. Споживача для надання кредиту за цим Договором. При цьому така додаткова угода може бути укладена лише протягом 24-х годин з моменту прийняття Товариством рішення про надання кредиту споживачу. Якщо Сторони з будь-яких причин у вказаний строк не укладуть вказану додаткову угоду Споживач втрачає право отримати кредитні кошти за цим Договором, а у Товариства не виникає прострочення кредитора. Сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 15.09.2023 року або 16.09.2023 року. У випадку якщо Товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладання договору, а у наступний календарний день, графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), зазначений в п.1.4 Договору, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий графік платежів розміщується Товариством в особистому кабінеті та/або направляється на електронну адресу споживача.

Розділом 9 договору передбачено, зокрема п.п. 9.6, 9.8 цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони товариства електронним підписом, в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС товариства/зазначений в цьому договорі. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору створює підпис споживача на договорі та вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Підписуючи цей договір, споживач підтверджує, зокрема, що: перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в ч.1 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на Веб-сайті; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА», (далі - Правила), що розміщені на Веб-сайтіі, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов?язується неухильно їх дотримуватися; дані, що стосуються його особи (дані паспорту, РНОКПП, ПІБ, місце проживання, інше), зазначені в преамбулі, та реквізитах сторін цього договору є актуальними, правильними та відповідають дійсності.

Відповідно до інформації ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 27.05.2024 № 485 операції які зазначено у «Додаток до листа Вих. №485 від 27.05.2024 року», є успішні, по всім операціям, грошові кошти було відправлено за відповідним призначенням.

Згідно із додатком до листа Вих. №485 від 27.05.2024 року 15.09.2023 о 04:25 год. відбулася трансакція за ID284855746 на картковий рахунок № НОМЕР_1 на суму 15000,00 грн.

Відповідно до додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту № 7069629 від 15.09.2023 сторонами погоджено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка містить інформацію про дату видачі кредиту 15.09.2023, кількість днів у розрахунковому періоді - 360 днів (тобто до 09.09.2024), суму кредиту 15000,00 грн, суму нарахованих процентів за користування кредитом 105982,43 грн, загальну вартість кредиту - 120982,43 грн.

Згідно із паспортом споживчого кредиту, підписаним відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором А8320, основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача є: сума/ліміт кредиту - 15000,00 грн строк кредитування - 360 днів, спосіб та строк надання кредиту - шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів за реквізитами платіжної картки зазначеної споживачем не пізніше двох календарних днів від дати підписання договору, стандартна процентна ставка відсотків річних - 726,35 % (1,99 % в день), знижена процентна ставка відсотків річних - 326,86% річних (0,869 % в день), орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом - 122460,00 грн,

Згідно з карткою обліку Договору (розрахунком заборгованості) на виконання договору №7069629 від 15.09.2023 ОСОБА_1 29.09.2023 сплачено 260,00 грн процентів Нараховані проценти становлять 21193,50 грн.

27.05.2024 між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (Фактор) та ТОВ «Авентус Україна» (Клієнт) було укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до п.1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Згідно додатку №1 до договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 клієнт відступив право вимоги заборгованостей до боржників, згідно реєстру боржників, зокрема до ОСОБА_1 за договором № 7069629 на загальну суму 35933,50 грн, з яких : 15000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20933,50 грн - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за договором № 7069629 про надання споживчого кредиту від 15.09.2023 за 60 календарних днів (27.05.2024-25.07.2024) сума нарахованих процентів за користування грошовими коштами, нарахованих ОСОБА_1 за період з 27.05.2024 по 25.07.2024 становить 17910,00 грн.

Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило Відповідача шляхом направлення на електронну пошту , що зазначена при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію"(далі - Закон).

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, виходячи зі змісту вищевказаних положень Закону, слід дійти висновку, що у межах укладання одного договору в електронній формі, використовується один одноразовий ідентифікатор, який є електронним підписом позичальника.

Враховуючи вищенаведене та пояснення представника відповідача, викладені у відзиві щодо підписання ОСОБА_2 електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який було надіслано на її особистий телефонний номер, паспорту споживчого кредиту, який є невід`ємною складовою кредитного договору, оспорюваний договір укладено у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію".

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.76, 77 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, щофактичного підписання нею кредитного договору не було, так як такий не підписано новим одноразовим ідентифікатором, оскільки договір про споживчий кредит укладений між сторонами шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, який було надіслано на особистий телефонний номер відповідача, та використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та без здійснення входу нею на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету.

Крім цього, судом враховано, що відповідач сплатила кошти у розмірі 260,00 грн на погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 7069629, що свідчить про її дії, спрямовані на виконання умов договору, а отже визнання нею факту укладення кредитного договору.

Такий висновок підтверджується постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 127/23910/14-ц (постанова від 23 грудня 2020 року) у якій вказано про те, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.

Також не заслуговує на увагу суду посилання відповідача на відсутність підтвердження перерахунку позивачем кредитних коштів на її рахунок, оскільки такі спростовуються інформацією ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 27.05.2024 № 485 про успішність операції щодо відправки коштів у сумі 15000,00 грн 15.09.2023 о 04:25 год. на картковий рахунок № НОМЕР_1 , реквізити якої вводились самим позичальником на сайті позикодавця. Крім цього, вказаний картковий рахунок зазначено у п. 2.1. договору №7069629 про надання споживчого кредиту, який підписано одноразовим ідентифікатором відповідача А8320.

При цьому відповідачем на спростування доводів позивача щодо перерахунку кредитних коштів у розмірі, зазначеному в договорі, не надано жодних доказів того, що вказані кошти не були зараховані на її картковий рахунок, вказаний у договорі. Оспорюючи перерахування кредитних коштів, відповідач не був позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до них.

За таких обставин, керуючись п. 4. ст. 611 (у частині обов`язку щодо відшкодування збитків), ч.ч. 1, 2 ст. 623 ЦК України, суд дійшов висновку про необхідність захисту майнового права позивача шляхом стягнення з відповідача спірної суми коштів, а отже, про задоволення позову.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Позивач поніс витрати на професійну правову допомогу у сумі 10000,00 грн.

Розмір таких витрат підтверджується: договором про надання правової допомоги № 26/08-2024 від 26.08.2024; свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЗР № 21/3145, актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору 26/08-2024 від 26.08.2024 року, рахунком на оплату № 4799-19/19-2024 від 19.09.2024, ордером на надання правничої (правової) допомоги від 19ю09.2024. Такі документи є належними та допустимими доказами, які підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити співмірності їх розміру. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів.

Враховуючи задоволення позову, виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, значенням справи для сторони, беручи до уваги заяву відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, яка є частково обґрунтованою, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на корить позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 10000 грн витрат на професійну правничу допомогу є завищеною, тому в цілому задоволенню не підлягає.

Наведене узгоджується із постановою Верховного Суду України у справі №826/2689/15 від 09.04.2019 року.

Крім цього, згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 7069629 від 15.09.2023 у розмірі 53843,50 грн, яка складається з: 15000,00 грн - суми кредиту; 20933,50 грн - суми процентів за користування кредитом; 17910,00 грн - нарахованих позивачем процентів за 60 календарних днів.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 2422,40 грн судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (, м. Київ, вул. Загородня 15, офіс 118/2)

Відповідач: ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 )

Повний текст рішення складено 20.12.2024.

Суддя: В. В. Грабовський