Справа № 950/2516/23
Номер провадження 2/950/62/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2024 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - Стеценка В. А.,

з участю: секретаря судового засідання Радковської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Лебедин цивільну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату;

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернулася до суду з даною позовною заявою до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що внаслідок не подання відповідачем до УПСЗН виконкому Лебединської міськрадиінформації про призначення йому з 27.03.2022 року пенсії виникла переплата тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату в сумі 11 915 грн. 94 коп., яка в добровільному порядку не повернута.

Тому представник позивача звернулася до суду та просила стягнути з відповідача надміру виплачені кошти тимчасової державної соціальної допомоги в сумі 11 915 грн. 94 коп., яка склалася станом на 23.09.2023року та судові витрати по справі.

Представник позивача в судовому засіданніпозовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач у судовому засідання проти задоволення позовних вимог заперечив, мотивуючи це тим, що дата призначення йому пенсії була відома працівникам УПСЗН і без його звернень і була врахована при визначенні терміну отримання тимчасової державної допомоги.

Так, 03.12.2021 року державна допомога була призначена йому не на шість місяців, як це було раніше, а з врахуванням його віку і права на пенсію на період до 26.03.2022 року.

Про наміри продовжувати виплати після 26.03.2022 року Управління соцзахисту його не повідомляло, кошти надходили на його банківський рахунок одночасно з пенсійними виплатами і іншими надходженнями і він не зміг знати, що вони складають саме соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату.

Представник відповідача теж заперечив проти задоволення позову з тих підстав, що згідно рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 соціальної допомоги від 03.12.2021 року, після 26.03.2022 року відповідач вже не був отримувачем державної допомоги і на нього не розповсюджувалися вимоги щодо повідомлення органів соцзахисту про зміну обставин, які можуть вплинути на її розмір і та порядок отримання.

Виплата надлишкових коштів була здійснена з вини посадових осіб, без повідомлення ОСОБА_1 і її повернення, на думку представника не передбачено нормами чинного законодавства.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показала суду, що працює начальником відділу грошових компенсацій УПСЗН виконкому Лебединської міськради та підтвердила, що ОСОБА_1 соціальна допомога перепризначалась кожні шість місяців із дня його звернення, а 03.12.2021 року була призначена з врахуванням його віку і права на пенсію на період до 26.03.2022 року.

Після нападу російської федерації на Україну, згідно п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 року № 214 «Про деякі питання надання соціальної допомоги та пільг на період введення воєнного стану» всім особам, які станом на 01.03.2024 року отримували соціальну допомогу її виплату шляхом застосування комп`ютерної програми продовжили до закінчення воєнних дій.

ОСОБА_1 , як і інших отримувачів соцдопомоги про продовження виплат працівники управління соцдопомоги не повідомляли, а про нарахування її незаконно дізналися після верифікації його рахунку 23.09.2023 року.

З паспорта, картки (а.с. 6), досліджених в судовому засіданні, вбачається що відповідачем є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

З заяви, декларації, рішення (а.с. 7-11), досліджених в судовому засіданні, вбачається що 02.12.2021 року ОСОБА_1 звертався до позивача з заявою про призначення державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. У декларації, доданій відповідачем до заяви, він вказав про відсутність, крім державної соціальної допомоги, додаткових джерел для існування. На підставі поданої заяви позивачем було прийнято рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату в розмірах, встановлених чинним законодавством з 03.12.2021 року по 26.11.2022 року.

З особового рахунку, доповідної записки (а.с. 12-13), досліджених в судовому засіданні, вбачається що співробітниками позивача був встановлений факт отримання відповідачем пенсійної виплати з ПФУ та тимчасової допомоги в УПСЗН протягом періоду з 27.03.2022 р. по 30.09.2022 р.

З акту, рішення, розрахунку (а.с. 14-16), досліджених в судовому засіданні, вбачається що при проведенні перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення субсидій та соціальної допомоги було встановлено, що внаслідок не надання відповідачем достовірної інформації про доходи, йому були надмірно виплачені кошти державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату в сумі 11 915 грн. 94 коп. за період з 01.03.2022 року по 30.09.2022 року.

З листів (а.с. 17-19), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивач повідомляв відповідача про необхідність повернення надмірно виплачених коштів листами від 30.11.2022 року, 08.02.2023 року та 23.05.2023 року.

З платіжного доручення (а.с. 21), дослідженого в судовому засіданні, вбачається що при поданні позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір в сумі 2 684 грн. 00 коп.

Вислухавши сторони та свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не обґрунтований, між сторонами склалися цивільні правовідносини, позовні вимоги не підлягають до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 з 01.10.2019 року перебував на обліку в УПСЗН виконкому Лебединської міськрадияк непрацююча особа, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. Соціальна допомога йому перепризначалась кожні шість місяців із дня його звернення, а 03.12.2021 року була призначена з врахуванням його віку і права на пенсію на період до 26.03.2022 року.

Після нападу російської федерації на Україну, згідно п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 року № 214 «Про деякі питання надання соціальної допомоги та пільг на період введення воєнного стану» всім особам, які станом на 01.03.2024 року отримували соціальну допомогу її виплату шляхом застосування комп`ютерної програми продовжили до закінчення воєнних дій.

ОСОБА_1 , як і інших отримувачів соцдопомоги про продовження виплат працівники управління соцдопомоги не повідомляли, а про нарахування її незаконно дізналися після верифікації його рахунку 23.09.2023 року.

Вказані обставини були встановлені з пояснень сторін, показів свідка та матеріалів справи і не були оспорені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до п. 8 «Порядку призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 р. № 1098

у разі зміни обставин, які можуть вплинути на розмір або порядок отримання тимчасової допомоги, особа зобов`язана не пізніше ніж через 10 днів повідомити про це орган соціального захисту населення, який призначив таку тимчасову допомогу.

Відповідно до п. 24 «Порядку призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату», якщо особою приховано відомості або навмисно подано недостовірні дані про її дохід та майновий стан, що вплинуло на призначення тимчасової допомоги і визначення її розміру та внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів і встановлюють строк їх повернення залежно від матеріального стану особи; повідомляють особі про обсяг надміру виплачених коштів і строк їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів під час виплати тимчасової допомоги в наступні періоди на підставі своїх рішень проводять щомісячні відрахування у розмірі, який не перевищує 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлений строк вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Суд бере до уваги, що згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданніне знайшли підтвердження доводи позивача про те, що відповідач умисно не повідомив управління соцзахисту про зміну обставин, які можуть вплинути на розмір або порядок отримання тимчасової допомоги, і тому повинен відшкодувати надміру виплачені кошти житлової субсидії в сумі 11 915 грн. 94 коп.

Так, суд вважає, що для застосування вимог ч. 1 ст. 1212 ЦК України у спірних правовідносинах необхідно довести, що виплата державної соціальної допомоги є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату або отримувач допомоги набув її недобросовісно.

При цьому, саме на платника грошових сум покладається обов`язок довести правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також недобросовісність набувача.

В той же час, на думку суду, в судовому засіданні не були спростовані пояснення відповідача та його представника, в тій частині, що ОСОБА_1 не повідомив про початок отримування ним пенсії внаслідок усвідомлення ним факту обізнаності працівників УПСЗН виконкому Лебединської міськради дати початку нарахування йому пенсійних виплат.

Також в судовому засіданні не було спростовано того, що соціальна допомога відповідачу 03.12.2021 року була призначена з врахуванням його віку і права на пенсію на період до 26.03.2022 року а про продовження строку її нарахування і виплати працівниками управління соцзахисту його своєчасно повідомлено не було.

Тому, суд вважає, що в судовому засіданні не було доведено, що ОСОБА_1 виплачено спірну суму державної соціальної допомоги внаслідок зловживання правом на отримання такої допомоги чи умисним приховуванням відповідачем обставин, що впливають на її виплату, тобто не доведено недобросовісне набуття державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату в сумі 11 915 грн. 94 коп. протягом періоду часу з 27.03.2022 року по 30.09.2022 року.

Тому суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити.

В частині стягнення судового збору суд вважає необхідним застосувати вимоги ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 2-5, 76-80, 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. 1215 ЦК України;

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 08.05.2024 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Володимир СТЕЦЕНКО