КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 373/1229/16-ц
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Олійника В.І.,

при секретарі Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу зазаявою заступника керівника Київської обласної прокуратури про ухвалення додаткового рішення суду по справі за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, державного підприємства «Переяслав-Хмельницький державний агролісгосп» до Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації, ТОВ «Катрін Інвест», товариства з обмеженою відповідальністю «Капітан Інвест», товариства з обмеженою відповідальністю «Дукат-Інвест», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , товариства з обмеженою відповідальністю «Лоджик Україна», про визнання недійсним розпорядження, державних актів на право власності на земельні ділянки та витребування землі,

за апеляційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2024 року, постановлену під головуванням судді Опанасюка І.О.,-

встановив:

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2021 року названий позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 вересня 2023 року вказане рішення суду скасовано в частині задоволених позовних вимог про визнання недійсним розпорядження Переяслав-Хмельницької РДА № 350 від 23 травня 2011 року, в частині затвердження проекту землеустрою та передачі у приватну власність земельної ділянки площею 1,000 га з кадастровим номером :02:014:0649, про визнання недійсним державного акту серії ЯК № 150964 про право власності на земельну ділянку площею 1,000 га з кадастровим номером :02:014:0649; про витребування земельної ділянки площею 1,000 га з кадастровим номером :02:014:0649 з незаконного володіння ТОВ «Катрін Інвест» та ухвалено в зазначеній частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

15 листопада 2023 року до суду надійшла заява заступника керівника Київської обласної прокуратури про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2024 року у задоволенні названої заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі заступник керівника Київської обласної прокуратури просить скасувати ухвалу суду та ухвалити додаткове рішення суду.

У судовому засіданні прокурор Київської обласної прокуратури підтримав доводи апеляційної скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлялися належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення прокурора, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні вимог заяви, суд першої інстанції виходив із відсутності підстав для ухвалення додаткового рішення суду, оскільки остаточне рішення по суті спору прийняте Київським апеляційним судом.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.

У постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2023 року за № 910/1752/22 зроблено висновок: «за загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішено всі інші, в тому числі процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також невирішення окремих процесуальних питань, зокрема розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.»

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно до підпунктів «б», «в» п. 4 ч.1 ст.382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням у ній нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

У постанові Верхового Суду від 18 травня 2020 року за № 530/1731/16-ц зроблено висновок пр. те, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Так, рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2018 року названий позов залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 травня 2019 року рішення суду від 06 грудня 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 27 травня 2020 року рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 травня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2021 року названий позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_9 ,до якої приєднався ОСОБА_2 , задоволено.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2021 року скасовано в частині задоволених позовних вимог про визнання недійсним розпорядження Переяслав-Хмельницької РДА № 350 від 23 травня 2011 року в частині затвердження проекту землеустрою та передачі у приватну власність земельної ділянки площею 1,000 га з кадастровим номером :02:014:0649, про визнання недійсним державного акту серії ЯК № 150964 про право власності на земельну ділянку площею 1,000 га з кадастровим номером :02:014:0649; про витребування земельної ділянки площею 1,000 га з кадастровим номером :02:014:0649 з незаконного володіння ТОВ «Катрін Інвест». В цій частині ухвалено нове рішенняпро відмову у задоволенні позову.

Відтак, скасовуючи рішення суду у вказаній частині та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд мав вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для ухвалення додаткового рішення суду щодо стягнення із відповідачів на користь позивача сплаченого судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції помилково дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення суду, колегія суддів відхиляє, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 16 квітня 2024 року постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури залишити без задоволення.

Ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст складено 20 грудня 2024 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

В.І. Олійник