КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Каліушко Ф.А.
Єдиний унікальний номер справи № 753/8684/23
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7360/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мережко М.В.,

суддів: Поліщук Н.В., Соколової В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача, стягнення безпідставно списаних коштів та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Державний ощадний банк України» (АТ «Ощадбанк») про захист прав споживача, стягнення безпідставно списаних коштів та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначав, що він є працівником банку АТ «Ощадбанк».

У січні 2019 року від відкрив картковий рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Державний ощадний банк України» для отримання заробітної плати. Указував, що оскільки він є працівником банку, для виконання службових обов`язків керівництво вимагало від нього отримання електронного цифрового підпису.

Позивач вказував, що 13 грудня 2022 року близько 13:21 год в мобільному додатку «Телеграм» він знайшов у пошуковій стрічці телеграм-бот ІНФОРМАЦІЯ_1. Указаний телеграм-бот мав усі ознаки офіційного банківського боту, тому він по запиту бота став вводити дані його мобільного телефону, останні чотири цифри банківського рахунку та коди підтвердження, що надходили на мобільний телефон.

Після вводу всіх вказаних реквізитів о 13:33 год він отримав повідомлення, що йде генерація цифрового підпису і необхідно очікувати 15 хвилин. Під час цього очікування відбулись шахрайські дії та втручання у банківську систему платежів, і як наслідок по його картковому рахунку відбулось 5 транзакцій по списанню його коштів на загальну суму 96 500 грн без його волевиявлення.

У цей же день позивач звернувся у Департамент кіберполіції НПУ, де зареєстрували його заяву про вчинення злочину у вигляді несанкціонованого зняття коштів з його рахунку, який відкритий в АТ «Державний ощадний банк України». 14 грудня 2022 року він подав до АТ «Державний ощадний банк України» заяву про проведення перевірки та повернення йому коштів на його рахунок, банк відмовив у задоволенні такої заяви.

Позивач вважає, що недбале ставлення відповідача щодо захисту персональних даних позивача призвело до несанкціонованого втручання третіми особами в дані його карткового рахунку та списання з нього коштів невідомими особами і як наслідок завдання йому матеріальних збитків, у зв`язку із чим відповідач повинен також нести відповідальність у вигляді пені, яка розрахована за період з 13 грудня 2022 року по 26 травня 2023 року на суму незаконно списаних коштів, та сплатити суму збитків від інфляції.

Також позивач стверджував, що йому завдано моральної шкоди неправомірними діями відповідача, які полягають в неналежному захисті його персональних даних, як співробітника банку, призвели до погіршення стану його здоров`я, а саме, коливання тиску та головні болі, після чого він вимушений був звертатися до закладу охорони здоров`я для отримання медичної допомоги.

На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з АТ «Державний ощадний банк України» на його користь 96 500 грн безпідставно списаних коштів; 815 грн комісійної винагороди за виконану неакцептовану платіжну операцію; 21 679,45 грн пені за несвоєчасне виконання зобов`язань; 3 818,39 грн збитків від інфляції та 100 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вказує, що суд на надав оцінку доказам, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Зазначає, що суд застосував до спірних відносин норми матеріального права, що не підлягали застосуванню, а саме - Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року та Постанову НБУ «про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05 листопада 2014 року, які втратили чинність з 01 серпня 2022 року.

Стверджує, що не вчиняв жодних дій, які дали змогу стороннім особам вчиняти платежі та не сприяв втраті чи незаконному використанню PIN-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 березня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача - АТ «Ощадбанк» вказує, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права. Апеляційну скаргу вважає безпідставною та необґрунтованою, тому просить рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2023 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення безпідставно списаних коштів та відшкодування моральної шкоди у загальному розмірі 222 812,84 грн.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Судом встановлено, що 03 січня 2019 року ОСОБА_1 приєднався до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), шляхом підписання заяви про приєднання.

На виконання вказаного договору позивачу було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 .

Отже, між позивачем та відповідачем виникли договірні правовідносини як між Клієнтом та Банком, в частині відкриття рахунку з використанням електронного платіжного засобу платіжної картки на підставі договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО).

Спірні трансакції з картки позивача були здійснені 13 грудня 2022 року в період часу:

13:43:04 з використанням мобільного додатку на суму 29 000 грн переказано на платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 (78 7111);

13:43:34 з використанням мобільного додатку суму 28 500 грн переказано на платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 (78 7111);

13:44:39 з використанням мобільного додатку суму 6 000 грн переказано на платіжну картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 (78 7111);

13:46:36 з використанням мобільного додатку суму 29 000 грн переказано на поточний рахунок НОМЕР_3 в АТ «Агропросперіс Банк»;

13:57:33 з використанням мобільного додатку суму 4 000 грн переказано на рахунок НОМЕР_3 в АТ «Агропросперіс Банк».

Зазначені операції було проведено за допомогою Інтернет ресурсу з правильним введенням реквізитів випущеної на ім`я Клієнта платіжної картки з використанням мобільного додатку «Ощад 24/7» з підтвердженням біометрією або кодом доступу, який встановлюється при першій авторизації на пристрої або в налаштуваннях безпеки.

За фактом заволодіння грошовими коштами 14 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Державний ощадний банк України» із заявою про проведення службового розслідування та повернення грошових коштів у розмірі 96 500 грн, які були на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Державний ощадний банк України» на ім`я ОСОБА_1 .

Як видно із матеріалів справи, 12 січня 2023 року АТ «Державний ощадний банк України» надало відповідь ОСОБА_1 про відмову у поверненні коштів, що були списані 13 грудня 2022 року, з посиланням на те, що позивач своїми діями сприяв передачі персонального ідентифікаційного номера та іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції третім особам.

Також встановлено, що 24 грудня 2022 року відомості про те, що невстановлена особа з використанням електронно-обчислювальної техніки, шахрайським шляхом заволоділа з банківської картки ОСОБА_1 грошовими коштами у розмірі 96 500 грн, внесені до ЄДР за № 0002853 за попередньою кваліфікацією за частиною першою статті 190 КК України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні поговорів, виборі контрагента та визначенні умов договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання не зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У частині 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтями 525, 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обов`язковим для виконання сторонами; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з частиною першою статті 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Згідно частини першої статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Частиною третьою статті 1092 ЦК України визначено, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону.

Законом України «Про платіжні послуги» визначаються поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлює виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлює права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, визначає загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури.

Згідно з пунктом 56 ч. 1 статті 1 вказаного Закону, платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки. Платіжна операція - будь-яке внесення, переказ або зняття коштів незалежно від правовідносин між платником і отримувачем, які є підставою для цього (п. 57 ч. 1 ст. 1).

Відповідно до частини шостої статті 64 Закону України «Про платіжні послуги» порядок відкриття рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунку та особливості його обслуговування зазначаються в договорі, укладеному між надавачем платіжних послуг з обслуговування рахунку та користувачем - власником рахунку.

Так, за правилами ч. 20 ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги», користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний:

1) надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором;

2) зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом;

3) не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права;

4) не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції;

5) негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації.

У відповідності до статті 8 Закону України «Про платіжні послуги», надавачі платіжних послуг несуть відповідальність перед користувачами за помилкові платіжні операції, у тому числі за виконання:

1) помилкової платіжної операції на рахунок неналежного отримувача;

2) помилкової платіжної операції з рахунку неналежного платника;

3) платіжної операції з рахунку платника без законних підстав або внаслідок інших помилок надавача платіжних послуг.

Частиною 11 вказаної статті передбачено що платник, з рахунку якого внаслідок помилки неналежного стягувача без законних підстав списано кошти, має право на стягнення суми такої платіжної операції з неналежного стягувача у судовому порядку.

Відповідно до пункту 136 Постанови Правління НБУ №164 від 29 липня 2022 року «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів» (далі - Постанови), користувач зобов`язаний:

1) зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень;

2) надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором.

Пунктом 140 Постанови визначено, що користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем.

До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом.

Пунктом 146 Постанови визначено, що власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Зазначені норми є спеціальними і підлягають обов`язковому застосуванню до спірних правовідносин.

Згідно з Правилами користування платіжними картками, емітованими АТ «Ощадбанк», Клієнт повинен вживати всіх можливих заходів для запобігання втрати, крадіжки чи незаконного використання Платіжної картки.

Відповідно до Правил користування платіжними картками, емітованими АТ «Ощадбанк», Клієнт зобов`язаний не розголошувати номер своєї Платіжної картки та ПІН-код стороннім особам, не зберігати ПІН-код разом з карткою. У разі здійснення оплати за товари, роботи або послуги в мережі Інтернет дуже уважно ставитися до вибору сайту, уникати розміщення інформації про платіжну картку на невідомих сайтах. При обслуговуванні за допомогою імпринтера чи ПОС-термінала звертати увагу на те, щоб усі дії касира з платіжною карткою здійснювались під візуальним контролем Кліента.

Компрометація банківської картки клієнта - ситуація, при якій реквізити банківської карти (номер банківської картки, строк дії банківської, CVV2/CVC2) стають відомі іншій особі, в результаті чого й подальше використання може призвести до несанкціонованого списання коштів з рахунку.

Якщо платіжну картку втрачено, викрадено або з іншої причини вона стала непридатною до використання, а також якщо ПІН-код став відомий сторонній особі, Клієнт повинен в усній формі терміново заявити про це в Контакт-центр АТ «Ощадбанк» та протягом 3 днів надати про це письмову заяву в оригіналі або по факсу до установи Банку, де відкрито рахунок. Клієнт відповідає за всі суми по операціях платіжною карткою, якщо сам передав платіжну картку (її дані) сторонній особі або не повідомив Банк про те, що її загублено.

З урахуванням обставин справи, відповідно до яких позивач самостійно повідомив стороннім особам відомості, які надали можливість електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, наслідком чого стало переведення коштів з карткового рахунку, а також відсутності доказів вини банку, АТ «Ощадбанк» не несе відповідальності перед позивачем за проведені операції по рахунку.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 грудня 2019 року по справі №363/3498/16-ц.

Відповідно до правової позиції, що викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 липня 2019 по справі №522/22780/15-ц, враховуючи що при вході до системи дистанційного обслуговування Моbіlе-банкінг «Ощад 24/7» та проведенні операцій з переказу коштів проведена електронна ідентифікація самого електронного платіжного засобу і його користувача, відсутності належних доказів щодо проведення операцій сторонніми особами поза волею та бажанням Клієнта, відсутності доказів вини банку, банк не несе відповідальність за проведені позивачем операції по його рахунку.

Отже, враховуючи, що операції з переказу коштів у сумі 96 500 грн були здійснені 13 грудня 2022 року в мережі Інтернет з використанням одноразового паролю (ПІН-коду), який був відомий тільки власнику картки, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що АТ «Ощадбанк» не повинен нести відповідальність за дані операції.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Апеляційний суд погоджується із доводами апелянта щодо безпідставного посилання у тексті судового рішення на Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року та Постанову НБУ «про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05 листопада 2014 року, оскільки вони втратили чинність на час здійснення спірних платіжних операцій.

Однак, колегія суддів оцінює такі доводи критично, оскільки процитовані судом норми закону кореспондують із положеннями Закону України «Про платіжні послуги» від 30 червня 2021 року №1591-ІХ та Постанови Правління НБУ №164 від 29 липня 2022 року «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», які були чинними на час розгляду справи і це не вплинуло на правильність висновків суду по суті заявлених вимог.

Твердження апелянта про те, що він не вчиняв жодних дій, які дали змогу стороннім особам вчиняти платежі та не сприяв втраті чи незаконному використанню PIN-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, наданими позивачем роздруківками скріншотів листування із чат-ботом (а.с. 23-25), листом №16/3-06/33 від 12 січня 2023 року щодо результатів перевірки, проведеної банком за заявою ОСОБА_1 №671 від 14 грудня 2022 року (а.с. 19-20) та листом НБУ від 21 березня 2023 року №14-0004/19286 щодо розгляду скарги ОСОБА_1 (а.с. 40-46).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасуванні відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Мережко

Судді: Н.В. Поліщук

В.В. Соколова