Провадження № 22-ц/811/2865/22 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Ванівського О.М.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 жовтня 2022 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем «Правил роздрібного ринку електричної енергії»,-

в с т а н о в и в:

В грудні 2020 року приватне акціонерне товариство «Львівобленерго» (далі - ПрАТ «Львівобленерго», позивач) звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем «Правил роздрібного ринку електричної енергії», затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14 березня 2018 року (з наступними змінами і доповненнями) (далі - ПРРЕЕ).

В обґрунтування вимог представник позивача зазначав про те, що між ОСОБА_1 та ВАТ «Львівобленерго» Шевченківський РЕМ в особі начальника Шевченківського РЕМ Станкевича Р.Ю. 20 серпня 2010 року укладено договір №1212-189 про користування електричною енергією, згідно якого ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання по збереженню приладу обліку №01894474, який знаходився в його власному будинку.

27 грудня 2019 року за результатами перевірки представниками ПрАТ «Львівобленерго» електроустановки за адресою: м. Львів, вул. Розточчя, буд. 124 складено Акт про порушення ПРРЕЕ №10359, яким зафіксовано, згідно п.8.4.2., п.2.3.4., п.8.2.4., п.8.2.5., п.5.5.5. ПРРЕЕ відсутність засобу вимірювальної техніки (самовільне зняття лічильника).

На засіданні комісії ВРПС ЛМЕМ по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ 25 лютого 2020 року вказаний акт був розглянутий та визначені обсяг і вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ. Вартість не облікованої електроенергії склала 10 474,63 грн.

Розрахунок суми збитків був проведений на підставі п.8.2.6., п.п.8.4.1.- 8.4.14. ПРРЕЕ за період з 27 червня 2019 року по 27 грудня 2019 року, а саме не більше шести календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом бути присутнім на засіданні комісії ВРПС ЛМЕМ по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ, копія протоколу, розрахунок та рахунок для оплати сплати вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ, скеровувалась йому листом №203-07-2821 від 28 липня 2020 року.

Однак вищезазначена сума збитків по даний час не сплачена, а тому ПрАТ «Львівобленерго» вирішило звернутись з даним позовом в суд.

З огляду на такі обставини, просив ухвалити рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Львівобленерго» 10 474, 63 грн. вартості не облікованої електричної енергії та 2 102, 00 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 04 жовтня 2022 року у задоволенні позову приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем «Правил роздрібного ринку електричної енергії» відмовлено у зв`язку з його безпідставністю.

Вказане рішення суду оскаржило приватне акціонерне товариство «Львівобленерго».

Вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Покликаються на те, що судом не взято до уваги те, що між сторонами 20.08.2010 року було укладено договір №1212-189 про користування електричною енергією, який не був розірваний та, згідно якого відповідач взяв на себе зобов`язання по збереженню приладу обліку №01894474, який знаходився у його власному будинку. ПАТ «Львівобленерго не отримувало жодних заяв відповідача про розірвання договору чи відключення електропостачання будинку за адресою: АДРЕСА_1 . В результаті технічної перевірки проведеної 27.12.2019 року було складено Акт про порушення ПРРЕЕ №10359, яким зафіксовано відсутність засобу вимірювальної техніки (самовільне зняття лічильника).

Просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З матеріалів справи вбачається, що предметом судового розгляду є стягнення заборгованості в розмірі 10 474, 63 грн.

Враховуючи наведене, справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Виключно бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які вже висловлені, зокрема, у позовній заяві та апеляційній скарзі, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі № 668/13907/13-ц).

При цьому, згідно із ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, відтак колегія суддів інформувала учасників справи про час і день розгляду справи, шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем «Правил роздрібного ринку електричної енергії», суд першої інстанції виходив з того, що позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Матеріалами справи та судом встановлено, що між відповідачем ОСОБА_1 , як споживачем, та ВАТ «Львівобленерго» Шевченківський РЕМ в особі начальника Шевченківського РЕМ Станкевича Р.Ю. (правонаступником якого є ПрАТ «Львівобленерго»), як енергопостачальником, 20 серпня 2010 року було укладено договір №1212-189 про користування електричною енергією (далі - договір).

27 грудня 2019 року за результатами перевірки представниками ПрАТ «Львівобленерго» електроустановки за адресою: м. Львів, вул. Розточчя, буд. 124 складено Акт про порушення ПРРЕЕ №10359, яким зафіксовано, згідно п.8.4.2., п.2.3.4., п.8.2.4., 8.2.5., п.5.5.5. ПРРЕЕ відсутність засобу вимірювальної техніки (самовільне зняття лічильника).

25 лютого 2020 року відбулося засідання ВРПС ЛМЕМ ПрАТ «Львівобленерго» по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ, на якому вищевказаний акт був розглянутий та рішенням комісії визначено вартість необлікованої електричної енергії склала 10 474 грн. 63 коп.

Також встановлено, що 10 березня 2017 року між відповідачем ОСОБА_1 , як продавцем, з однієї сторони, та корпорацією будівельних підприємств «Карпатбуд» (), як покупцем, з другої сторони, було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, який був посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Красовською А.В. і зареєстрований в реєстрі за №1299. За умовами цього договору продавець передав, а покупець прийняв у власність земельну ділянку. площею 0, 1000 га з цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Продаж зазначеної земельної ділянки вчинено за ціною 161 460, 00 грн., що еквівалентно 6000 доларів США.

Того ж дня, 10 березня 2017 року між відповідачем ОСОБА_1 , як продавцем, з однієї сторони, та корпорацією будівельних підприємств «Карпатбуд» (), як покупцем, з другої сторони, також було укладено договір купівлі-продажу будинку, який був посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Красовською А.В. і зареєстрований в реєстрі за №1300, за умовами якого будинок АДРЕСА_1 передано у власність покупцю, тобто корпорації будівельних підприємств «Карпатбуд». Продаж зазначеного вище будинку було вчинено за 53 820,00 грн., що еквівалентно 2000 доларів США.

Тобто, станом на 10 березня 2017 року, після укладення вищевказаних договорів, у власності відповідача ОСОБА_1 вже не перебувало ні будинку АДРЕСА_1 , ні земельної ділянки, на якій розташований такий будинок.

Зі змісту Акту про порушення ПРРЕЕ №10359 від 27 грудня 2019 року випливає, що комісією ПрАТ «Львівобленерго» встановлено порушення - відсутність засобу вимірювальної техніки (самовільне зняття лічильника) за адресою: АДРЕСА_1 .

Питання користування споживачами електричною енергією регулює Закон України "Про ринок електричної енергії", який визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Відповідно до пункту 62 статті першої Закону України «Про ринок електричної енергії», побутовий споживач це, зокрема - індивідуальний побутовий споживач: фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність, а відповідно до пункту 84 цієї ж норми, споживачем є фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

За приписами частин першої, другої статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії", постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу (частина сьома статті 56 Закону).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312 (з наступними змінами) затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії, відповідно до пунктів 4 та 6 яких обов`язок укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються із споживачем, покладено на оператора систем розподілу, яким у спірних правовідносинах є позивач.

Відповідно до пункту 8.2.5. ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об?єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 9 до цих Правил.

Судом першої інстанції вірно досліджено вищевказаний Акт про порушення ПРРЕЕ №10359 від 27 грудня 2019 року, та встановлено, що в ньому відсутній підпис споживача та будь-які заперечення при проведені перевірки, в самому акті вказано, що перевірка проводилась за присутності споживача.

Докази, які б підтверджували присутність споживача чи (представника споживача), або іншої особи, яка допустила представників ПрАТ «Львівобленерго» в порядку п.8.2.5. ПРРЕЕ на об?єкт (територію) споживача для проведення перевірки в матеріалах справи відсутні та такі не були надані представниками позивача.

Згідно доданої схеми порушення до Акту про порушення ПРРЕЕ №10359 від 27 грудня 2019 року будинок АДРЕСА_1 вже був знесений.

Відповідно до того ж пункту 8.2.5. ПРРЕЕ в акті про порушення заповнюються всі графи та рядки без пропусків. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

У разі відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об?єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цієї особи або більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення підтверджується відеозйомкою.

В Акті про порушення ПРРЕЕ №10359 від 27 грудня 2019 року також встановлено, що в графі свідок, який засвідчує відмову споживача підписати акт, зазначено особу, однак графа про дані свідка є порожньою без зазначення будь-яких контактних даних (адреси проживання, номер телефонного зв?язку), що не дає можливості встановлення такої особи.

Крім того, позивач в позовній заяві зазначає, що примірник Акту про порушення ПРРЕЕ №10359 від 27 грудня 2019 року та запрошення на засідання комісії було скеровано відповідачу рекомендованим листом N?203-321 від 24.01.2020р.

Однак в матеріалах справи, відсутні будь-які докази надсилання відповідачу Акту та запрошення, що є прямим порушенням пункту 8.2.5.. ПРРЕЕ та позбавленням відповідача можливості ознайомитись з складеним Актом та відповідно надати свої пояснення чи заперечення перед комісією.

Відтак, Акт про порушення ПРРЕЕ №10359 від 27.12.2019р. ПрАТ «Львівобленерго» складений з порушеннями, що не відповідає вимогам які ставляться Правилами роздрібного ринку електричної енергії до такого документу.

Щодо покликань апеляційної скарги на факт відсутності права власності у відповідача на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 ; та порушення порядку проведення контрольних замірювань слід вказати наступне.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону незаконність набуття права власності чи необгрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.03.2017р. між ОСОБА_1 з однієї сторони та Корпорацією будівельних підприємств "Карпатбуд" укладені договори купівлі-продажу будинку №124 та земельної ділянки на якій розміщений такий будинок.

Згідно п.5.1.2.(1) ПРРЕЕ Оператор системи зобов?язаний укладати договори з усіма споживачами, об?єкти яких розташовані (приєднані до електричних мереж та підключені) на території діяльності оператора системи, а також з усіма електропостачальниками, які мають намір постачати електричну енергію на території оператора системи, за формою та у порядку, передбаченими цими Правилами.

Відповідно до пункту 1.2.15 ПРРЕЕ при переході права власності (користування) на об?єкт до нового власника (користувача) переходять права та обов?язки за договорами, укладеними відповідно до цих Правил.

Пункт 4.27 ПРРЕЕ у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем електропостачальника та (за наявності відповідного договору) оператора системи або основного споживача про звільнення приміщення та/або остаточне припинення користування електричною енергією споживач зобов?язаний здійснювати оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії та інших платежів виходячи з умов відповідних договорів.

Так, стороною відповідача надано копію Відповіді на адвокатський запит N?203-07-776 від 03.03.2022р. в якому зазначено, що починаючи з 01.01.2012р. загальний обсяг спожитої електричної енергії по особовому рахунку № НОМЕР_1 складає 0 кВт/год, відповідно сума нарахована до сплати за спожиту електричну енергію за цей період складає 0 грн. 0 коп.

Відтак, відповідачем повністю виконано вимоги чинного законодавства, а саме пункту 4.27 ПРРЕЕ - оплачено спожиту на такому об?єкті електричну енергію.

Згідно підпункту 21 пункту 5.1.2 глави 5.1 розділу V оператор системи зобов?язаний проводити не рідше одного разу на 6 місяців контрольний огляд засобів комерційного обліку споживачів відповідно до затверджених графіків.

В той же час пункт 13 Договору №1212-189 встановлює обов`язок Енергопостачальника проводити не менше як один раз на 6 місяців контрольне знімання показань приладів обліку у Споживача відповідно до затверджених графіків.

10 березня 2017 р. ОСОБА_1 було продано будинок, 27.12.2019р. складено Акт про порушення ПРРЕЕ №10359. Тобто, згідно норм чинного законодавства України та умов договору ПрАТ "Львівобленерго" було зобов`язане як мінімум не пізніше 10.09.2017р. (10.03.2017р. + 6 місяців) провести перевірку і скласти такий Акт про порушення якщо таке мало місце, однак, останній був складений лише 27.09.2019р.

Крім того, пунктом 2.3.4. ПРРЕЕ встановлено, що відповідальність за збереження і цілісність засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.

Таким чином, починаючи з 10.03.2017р. відповідальність за збереження і цілісність засобів комерційного обліку електричної енергії несе Корпорація будівельних підприємств "Карпатбуд".

Даний факт підтверджується Інформаційною довідкою №298227192 від 07.02.2022р. з якої вбачається, що будинок АДРЕСА_1 не зареєстрований за відповідачем.

Відтак, судом першої інстанції оцінено кожний доказ з точки зору його належності та допустимості, а в сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв?язку; надано належну оцінку поясненням сторін, доказам та обставинам справи, а відтак обгрунтовано і законно відмовлено в задоволенні позову ПрАТ "Львівобленерго".

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому його відповідно до ст.. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 372, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» - залишити без задоволення.

рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 жовтня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 24.06.2024 року.

Головуючий Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.