Справа № 539/2110/24
Провадження № 2/539/796/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2024

місто Лубни Полтавської області

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі головуючої судді Мирошникової О. Ш.,

за участю: секретаря судового засідання Коваль Ю. А., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника Служби у справах дітей Халанської Ю. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 - позивач, до

ОСОБА_3 - відповідач,

Служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області - третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про позбавлення батьківських прав, та

ухвалив це рішення про задоволення позову про таке:

І. Стислий виклад позицій позивача та заперечень відповідача

1.22.05.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення її батьківських прав щодо їх спільної неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

1.1.Обґрунтування позовних вимог: мати ОСОБА_3 тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої дочки, не бере участь у вихованні дитини, не цікавиться її життям та потребами, не надає матеріальної допомоги та утримання, має заборгованість зі сплати аліментів. З метою захисту інтересів дитини позивач просить позбавити відповідача батьківських прав.

2.Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, суду пояснила, що проживала у цивільному шлюбі з позивачем та у них народилася дочка ОСОБА_5 . Відносини з позивачем у відповідача не склалися та вона залишила дитину у позивача та пішла від нього. Аліменти на утримання дочки відповідач не сплачує, оскільки не має фінансової можливості. З дочкою приблизно вісім років не спілкується, оскільки не може знайти спільну мову, участі у вихованні дочки не приймає.

ІІ. Заяви, клопотання учасників справи

3.Представник позивача подав суду такі заяви та клопотання: 04.06.2024, 23.07.2024, 31.07.2024, 05.08.2024, 14.08.2024 клопотання про долучення приєднання доказів.

3.1.05.06.2024 відповідач подала суду такі заяви та клопотання: 27.05.2024 заяви про розгляд справи без її участі та визнання позовних вимог у повному обсязі.

3.2.Представник третьої особи подала суду такі заяви та клопотанням: 01.08.2024, 14.08.2024 звернулася з клопотанням про долучення документів до матеріалів справи.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі

4.31.07.2024 суд відкрив провадження у справі, постановив розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначив підготовче засідання з повідомленням (викликом) сторін та витребував докази.

4.1.01.08.2024 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив судове засідання з повідомленням учасників справи, ухвалив заслухати думку дитини за участю педагога або психолога.

4.2.14.08.2024 в судовому засіданні суд з`ясував думку дитини щодо предмету спору.

VІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

5.Суд встановив, що між позивачем та відповідачем виникли спірні правовідносини щодо позбавлення батьківських прав відповідача щодо спільної неповнолітньої дочки.

6. ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 , її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а. с. 6, 50).

7.Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15.09.2015 у справі № 539/2721/15-ц ОСОБА_1 визнано батьком дитини ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та внесені відповідні зміни до актового запису про народження (а. с. 51 - 53, 57 - 59).

8.Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18.01.2018 у справі № 539/3094/17 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти у розмірі 930 грн на утримання дочки ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 20.11.2017 і до повноліття дитини (а. с. 7).

9.Станом на 01.07.2024 відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дочки в розмірі 93523,76 грн (а. с. 54).

10.Позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 5).

11.Неповнолітня ОСОБА_4 з 15.10.2010 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 49).

12.Згідно акту будинкового комітету від 10.02.2024, в квартирі АДРЕСА_3 проживають позивач та його неповнолітня донька, відповідач з дитиною не проживає з 2018 року (а. с. 12).

13.Згідно актів, наявних в справі, неповнолітня ОСОБА_4 проживає разом з батьком, який приймає активну участь в житті дочки, цікавиться навчанням, відвідує батьківські збори. Мати неповнолітньої з четвертого класу участі в навчанні дочки не приймала (а. с. 14).

14.Згідно з актом обстеження умов проживання від 08.08.2024 позивач з дружиною, з дочкою ОСОБА_4 та дочкою його дружини проживають в АДРЕСА_4 . В квартирі гарні умови проживання, створені всі умови для дітей, між членами родини панують дружні стосунки (а. с. 90).

15.Згідно з актом обстеження умов проживання від 15.08.2024, відповідач разом з чоловіком і своєю дочкою ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають в АДРЕСА_5 , неповнолітня ОСОБА_4 з ними не проживає більше 10 років (а. с. 91).

16.16.07.2024 на комісії з питань захисту прав дітей при виконавчому комітеті Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області затверджений висновок № 01-19/633 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до її доньки (а. с. 67 - 70).

17.В цьому висновку зазначено, що позивач та відповідач близько десяти років проживали разом без офіційної реєстрації шлюбу. В листопаді 2017 року пара припинила відносини, а їх спільна дочка ОСОБА_5 залишилася разом із батьком ОСОБА_1 . З відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання дочки у розмірі 930 грн, заборгованість з їх сплати становить 83935,76 грн. Мати дитини участі в її вихованні не приймає, матеріально не забезпечує з 2017 року. Враховуючи тривале свідоме ухилення матері від виконання батьківських обов`язків, особисту прихильність до батька, зважаючи на нотаріальну відмову ОСОБА_3 від дитини, орган опіки та піклування виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району вважає доцільним позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

18.В судовому засіданні суд з`ясував думку неповнолітньої ОСОБА_4 щодо позбавлення її матері батьківських прав, за участю психолога та представника служби у справах дітей.

19.Неповнолітня ОСОБА_4 пояснила, що проживає разом з батьком з 8 років. Батько повністю займається її вихованням та матеріально її забезпечує. Її мати, ОСОБА_3 з нею не спілкується взагалі, матеріально не допомагає. Дитина бажає проживати разом з батьком і надалі, не заперечує проти позбавлення матері батьківських прав.

20.Свідок ОСОБА_9 надала суду такі показання: свідок є матір`ю позивача та бабою ОСОБА_5 . Позивач разом з дружиною, дочкою ОСОБА_5 та дочкою дружини Лілією місяць тому переїхали жити до своєї квартири, до переїзду сім`я позивача тривалий час проживала в будинку свідка. Свідок не бачила та не спілкувалася з відповідачем приблизно років сім - вісім, з того часу як відповідач пішла від позивача. Свідку відомо, що відповідач не декілька років не спілкується з своєю неповнолітньою дочкою ОСОБА_5 , матеріально не допомагає, вихованням та забезпеченням ОСОБА_5 займається виключно син свідка.

21.Свідок ОСОБА_10 надала суду такі показання: свідок є хрещеною матір`ю ОСОБА_5 , добре знає сім`ю позивача. Свідку відомо, що позивач самостійно займається вихованням дочки, забезпечує її матеріально, дбає про її здоров`я. Свідку відомо, що відповідач участі у вихованні дочки ОСОБА_5 не приймає.

V. Законодавство, яке застосував суд

22. Конвенція про права дитини:

Стаття 3 - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду.

Стаття 9 - Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

23. Частини друга та третя статті 51 Конституції України - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

17. Закон України «Про охорону дитинства»:

Стаття 11, зокрема - сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Частина перша статті 12 - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частини перша та друга статті 15 - дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

24. Сімейний кодекс України:

Частини перша, друга, третя статті 5 - держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Частини сім, вісім статті 7 - дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Частина перша статті 19 - у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування.

Частина п`ята статті 19 - орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Частина перша статті 141 - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитири, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Стаття 150, зокрема - батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Частина третя статті 151 - батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Стаття 152, зокрема - право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї.

Частина перша статті 164, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Частина перша статті 166 - особа, позбавлена батьківських прав:

1)втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання;

2)перестає бути законним представником дитини;

3)втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми;

4)не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником;

5)не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування);

6)втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Стаття 171, зокрема - дитина має право на те, щоб бути вислуханою посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

VІ. Мотивована оцінка суду

25. Суд встановив, що між сторонами цієї справи виник спір щодо позбавлення батьківських прав матері неповнолітньої дитини.

26. Сторона позивача стверджувала про те, що наявні такі підстави за статтею 164 СК України для позбавлення батьківських прав відповідача: ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо дітей.

27. Сторона відповідача визнала наявність цієї підстави для позбавлення відповідача батьківських прав.

28. Служба у справах дітей надала висновок про доцільність позбавити відповідача батьківських прав.

29. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються витаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

30. Суд розглянув цю справу з дотриманням принципу забезпечення найкращих інтересів дитини.

31. При визначені найкращих інтересів дитини в цій справі суд врахував два чинники: 1) інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; 2) у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним.

32. В цій справі суд встановив, що батьками неповнолітньої ОСОБА_4 є позивач та відповідач.

33. Суд проаналізував підставу для позбавлення батьківських прав відповідача, яку заявляв позивач та дійшов таких висновків:

33.1. Підстави для позбавлення батьківських прав, зазначені у статті 164 СК України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

33.2. Суд вважає, що в цій справі наявні підстави для застосування такого виняткового заходу як позбавлення батьківських прав матері з таких мотивів:

33.3. Суд встановив, що відповідач більше семи років не спілкується з дочкою, не приймає жодної участі в вихованні дочки, не піклується про її фізичний, духовний розвиток, її навчання, не готує її до самостійного життя, не забезпечує харчування дочки, одяг, медичний догляд та необхідні їй речі, не забезпечує здобуття освіти дочкою та взагалі не виявляє інтересу до дочки.

33.4. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для матері, так і для її дитини, зазначені у статті 166 СК України.

33.5. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку матері у кращу сторону вже неможливо.

33.6. В цій справі суд не встановив можливостей змінити поведінку матері щодо неповнолітньої дочки в кращу сторону, оскільки зв`язки між відповідачем та її дочкою втрачені через самоусунення матері від спілкування з дитиною, від виховання дитини.

33.7. За встановлених обставин, суд вважає, що наразі вичерпані всі можливості для зміни поведінки матері щодо дитини на краще.

34. Суд заслухав думку дитини щодо цього спору та переконався, що неповнолітня ОСОБА_4 втратила зв`язки із своєю матір`ю, оскільки тривалий час більше семи років вони не спілкуються, її вихованням займається лише батько, в їх родині доброзичливі та дружні стосунки, тому в інтересах дитини буде позбавити матір батьківських прав з підстав пункту 2 частини першої статті 164 СК України.

35.Суд задовольняє позовні вимоги повністю.

VII. Судові витрати:

36.Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді судового збору за клопотанням позивача суд залишає за ним.

З цих підстав суд вирішив:

1.Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, про позбавлення батьківських прав.

2.Позбавити ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав щодо неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3.Судовий збір залишити за позивачем.

4.Копію рішення вручити учасникам справи. Рішення про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

5.Рішення набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6.Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання цього рішення.

7.Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради, місцезнаходження: вулиця Я. Мудрого, будинок 33, місто Лубни.

8. Суд підписав повне рішення 16.08.2024.

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області Мирошникова О. Ш.