КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024року місто Київ

справа № 359/2178/24

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Борця Є.О. у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2024 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 09 лютого 2018 року у розмірі 78758,18 грн., яка виникла станом на 25 лютого 2024 року та складається із: заборгованості за тілом кредиту - 71604,72 грн.; заборгованості за простроченими відсотками - 7153,46 грн.

В обґрунтування вимог посилався на те, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву №б/н від 09 лютого 2018 року.

Вказував, що відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Зазначав, що на підставі вказаної анкети-заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку № НОМЕР_1 , на яку було встанволено кредитний ліміт у розмірі 75000 грн.

Посилався на те, що відповідач активно користувався коштами.

Вказував, що в процесі користування рахунком 10 вересня 2021 року відповідачем підписано заяву про єднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої узгоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком, зокрема у п.1.1 вказаної заяви погоджена процентна ставка відсотків річних, яка визначена на рівні - 42,0% - для карт Універсальна, 40,8 % - карт Універсальна Gold.

Посилався на те, що банк свої зобов`язання виконав належним чином, надавши відповідачу кредит у повному обсязі, однак останній умови кредитного договору не виконує, грошові кошти не повертає, а тому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2024 рокупозов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» борг за кредитним договором в розмірі 78758,18 грн. та витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції,представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог посилався на те, що кредитний договір ОСОБА_1 не підписував, а підписував тільки заяву про приєднання від 09 лютого 2018 року, у якій процентна ставка не зазначена, а тому, вважає, що позивач неправомірно нараховував відсотки.

Вказував, що надані позивачем Правила надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов'язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих умов та приєднання другої сторони до запропонованого договору.

Зазначав, що укладання, на думку позивача, заяви про приєднання від 10 вересня 2021 року та її підписання «на планшеті» на підставі постанови НБУ №151 від 13 грудня 2019 року є безпідставним, оскільки вказана постанова НБУ втратила чинності.

Вважає, що з урахуванням того, сума проплачених коштів - 573787,26 грн. значно перевищує кредитний ліміт встановлений у розмірі 75000 грн., а тому позовна заява задоволенню не підлягає, а вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом є передчасні.

31 жовтня 2024 рокувід АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказував на те, що скарга є необґрунтованою, а її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки дана справа є малозначною, тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

З`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно із законом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статтей 205, 207 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Законодавець пов'язує момент укладення договору з моментом передання грошей у випадку укладення договору позики (ст.1046 ЦК України). Однак кредитний договір є укладеним з моменту досягнення його сторонами у письмовій формі згоди з усіх істотних умов договору.

За змістом статті 1054 ЦК України істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, порядок його повернення, розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв'язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 лютого 2018 року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ (для індивідуальних клієнтів, приватних підприємців та керівників корпоративних клієнтів).

У вказаній анкеті-заяві зазначено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис в анкеті-заяві.

10 вересня 2021 року відповідачем підписано заяву про єднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої були узгоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком.

Вказану заяву про єднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам постанови НБУ від 13 грудня 2019 року №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України», яка була чинна на момент підписання заяви.

Позивач вказував на те, що заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 10 вересня 2021 рокує частиною договору від 09 лютого 2018 року.

Відповідно до п.1.1 вказаної заяви процентна ставка відсотків річних визначена на рівні - 42,0 % - для карт Універсальна, 40,8 % - карт Універсальна Gold.

На підтвердження своїх вимог позивач надав копії: розрахунку заборгованості за договором №б/н від 09 лютого 2018 року станом на 25 лютого 2024 року, витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку для індивідуальних клієнтів, виписки за договором №б/н за період з 24 жовтня 2018 року по 27 лютого 2024 року, паспорту споживчого кредиту, довідки про видачу кредитної картки, довідки про зміну умов кредитування, заяви про єднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 10 вересня 2021 року.

Як вбачається з довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідачу була видана кредитна картка: № НОМЕР_1 , дата відкриття 24 жовтня 2018 року, термін дії до 09/22, карта «Універсальна GOLD».

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача (договір б/н), старт карткового рахунку № НОМЕР_1 був визначений 24 жовтня 2018 року та встановлений 29 вересня 2020 року кредитний ліміт у розмірі 3000 грн., який неодноразово був як збільшений: 06 листопада 2020 року до 35000 грн., 18 червня 2021 року до 50000 грн., 18 листопада 2021 року до 75000 грн., 28 лютого 2023 року кредитний ліміт зменшено до 69880 грн., а 01 червня 2023 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором б/н від 09 лютого 2018 року, у зв`язку із невиконанням умов договору у відповідача станом на 25 лютого 2024 року виникла заборгованість за тілом кредиту у розмірі 71604,72 грн. та заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 7153,46 грн.

При цьому, з розрахунку заборгованості станом на 25 лютого 2024 року та виписки по рахунку відповідача за період з 24 жовтня 2018 року по 27 лютого 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 здійснював витрати кредитних коштів по рахунку за карткою № НОМЕР_1 та періодично вносив кошти на погашення кредиту.

Заперечуючи проти позову, відповідач в апеляційній скарзі вказував на те, що кредитний договір він не підписував, а підписував тільки заяву про приєднання від 09 лютого 2018 року, у якій процентна ставка не зазначена, а тому, вважає, що позивач неправомірно нараховував відсотки.

Разом з тим, ОСОБА_1 підписавши 09 лютого 2018 року анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ (для індивідуальних клієнтів, приватних підприємців та керівників корпоративних клієнтів) та в подальшому підписавши 10 вересня 2021 року заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в порядку ч.1 ст.634 ЦК України приєднався до запронованого банком договору та добровільно погодився на визначені у заявах умови кредитування, відповідно взяв на себе відповідні зобов`язання.

А відтак, посилання в апеляційній скарзі на те, що не підтверджено позивачем укладення з ОСОБА_1 кредитних договорів, погодження ним умов кредитування спростовуються доказами, які наявні в матеріалах справи.

Доказів на спростування отримання коштів від банку сторона відповідача не надала.

Виписка за картковим рахунком відповідача, що міститься в матеріалах справи (т.1 а.с.17-23) є належним доказом для визначення заборгованості відповідача, що відповідає пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, та узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18-ц.

Надана виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача, а саме: баланс станом на дату отримання картки (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної операції).

З виписки також прослідковується якою карткою користувався ОСОБА_1 , її номер. Така інформація відповідає і довідці банку про видачу картки та строки її дії.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у відзиві на апеляційну скаргу вказував на те, що з 01 лютого 2022 року по 17 березня 2022 року відповідач використав в черговий раз кредитні кошти в межах встановленого ліміту, проте своєчасно не повернув їх, у зв'язку з чим починаючи з 01 квітня 2023 року у відповідача перед позивачем виникла прострочена заборгованість за кредитним договором.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті у повному обсязі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту у розмірі 71604,72 грн.

Перевіряючи доводи відповідача про неправомірне нарахування відсотків, які він не погоджував, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).

Як вбачається з заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 10 вересня 2021 року, яка є частиною договору від 09 лютого 2018 року та яка підписана відповідачем, у ній були викладені істотні умови кредитного договору, у тому числі: процентна ставка відсотків річних визначена на рівні - 42,0 % - для карт Універсальна, 40,8 % - карт Універсальна Gold.

Таким чином, підписавши вказану заяву, відповідач добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання.

З виписки по рахунку відповідача вбачається, що відсотки нараховувалися відповідачу, починаючи з травня 2022 року, тобто прострочивши платіж по кредиту банк відповідно до умов договору нарахував відсотки.

А відтак, посилання відповідача на те, що процентна ставка у анкеті-заяві не зазначена, а тому, вважає, що позивач неправомірно нараховував відсотки спростовуються вищевикладеним та тим, що підписавши викладені у заяві від 10 вересня 2021 року умови кредитування, сторони в подальшому їх виконували, угод про зміну умов кредитування не підписували, а тому саме такі умови є погодженими сторонами.

Наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції стосовно оцінки зібраних у справі доказів, зокрема доказів, поданих позивачем на підтвердження його доводів про наявність укладеного з відповідачем кредитного договору.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо підстав для задоволення позову є законним і обґрунтованим, відповідає обставинам справи та положенням матеріального закону.

Суд першої інстанції всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2024 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: