КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Мережко М.В., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 23 вересня 2024 року, постановлену під головуванням судді Підпалого В.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПТ Платінум Паблік Лімітед про відшкодування збитків, -

встановив:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про відшкодування збитків.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 23 вересня 2024 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм процесуального та матеріального права.

Зазначає, що підготовче провадження має бути проведено протягом встановлених строків, а неявка належним чином повідомленого про дату та час підготовчого засідання позивача за загальним правилом не перешкоджає проведенню підготовчого засідання.

Стверджує, що положення пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України та статті 223 ЦПК України можуть бути застосовані лише на стадії розгляду справи по суті, а не на стадії підготовчого судового засідання.

Вказує, що висновки суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду зроблено без будь-яких на те підстав, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 19 травня 2021 року у справі № 752/21845/19, від 21 жовтня 2019 року у справі № 759/15271/17, від 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19 (провадження № 61-21428св19), від 18 січня 2021 року у справі № 760/22245/18 (провадження № 61-15715св19), від 20 січня 2021 року у справі № 569/5089/17 (провадження № 61-19799св19), від 10 лютого 2021 року у справі № 598/2250/19 (провадження № 61-19688св20).

Мотивуючи наведеним, просить ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 23 вересня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 - адвокат Волкова М.Ю. проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_6 - адвоката Волкової М.Ю., розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Залишивши позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, суд першої інстанції вказав, що у підготовчі засідання 26 березня 2024 року, 10 квітня 2024 року, 29 квітня 2024 року, 05 вересня 2024 року, 17 вересня 2024 року, 23 вересня 2024 року, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце підготовчого засідання по даній справі, позивач не з`явився, причини неявки суду невідомі.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вказує на таке.

З матеріалів справи установлено, що у травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про відшкодування збитків (том 1 а.с. 4-7).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 20 червня 2017 року відкрито провадження у справі (том 1 а.с. 32).

Відповідно до даних журналу судового засідання від 26 березня 2024 року у судовому засіданні оголошено перерву до 10 квітня 2024 року у зв`язку із відсутністю відомостей про повідомлення позивача про судове засідання (том 2 а.с. 91-92).

Відповідно до даних довідки про доставку електронного листа убачається, що документ "Судова повістка про виклик до суду" від 05 квітня 2024 року надіслано 05 квітня 2024 року об 11:37:08 годині одержувачу ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 2 а.с. 102).

Згідно даних протоколу судового засідання від 10 квітня 2024 року убачається, що судове засідання, призначене на 10 квітня 2024 року, відкладено на 29 квітня 2024 року у зв`язку з відсутністю відомостей про причини неявки позивача (том 2 а.с. 103).

09 квітня 2024 року Печерським районним судом міста Києва зареєстровано електронну форму звернення громадян від 08 квітня 2024 року. У суті порушеного питання зазначено про розгляд справи №757/30028/17-ц за відсутності ОСОБА_1 у зв`язку з неможливістю прибуття на засідання (том 2 а.с. 111).

22 квітня 2024 року Печерським районним судом міста Києва зареєстровано електронну форму звернення громадян від ОСОБА_1 . У суті порушеного питання зазначено про розгляд справи №757/30028/17 за відсутності ОСОБА_1 (том 2 а.с. 112).

Відповідно до даних протоколу судового засідання від 29 квітня 2024 року судове засідання відкладено на 11 червня 2024 року. При цьому, суд вказав, що на адресу суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності, однак така подана у невідповідній формі та без належного підпису, відтак суд її до увагу не бере (том 2 а.с. 113).

Відповідно до даних довідки від 11 червня 2024 року убачається, що судове засідання у справі №757/30028/17-ц знято з розгляду у зв`язку із перебування головуючого судді у відпустці. Наступне судове засідання призначено на 05 вересня 2024 року (том 2 а.с. 122).

Відповідно до даних довідки про доставку електронного листа убачається, що судова повістка про виклик до суду 25 липня 2024 року доставлена одержувачу на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 2 а.с. 131).

28 серпня 2024 року ОСОБА_1 за допомогою електронної форми звернення громадян просив перенести судове засідання у справі №757/30028/17-ц, призначене на 05 вересня 2024 року (том 2 а.с. 144).

Відповідно до даних протоколу судового засідання від 05 вересня 2024 року убачається, що судове засідання у справі відкладено на 17 вересня 2024 року у зв`язку із неявкою позивача (том 2 а.с. 134).

Відповідно до даних довідки про доставку електронного листа убачається, що судова повістка про виклик до суду 05 вересня 2024 року доставлена одержувачу на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 2 а.с. 145).

Відповідно до даних протоколу судового засідання від 17 вересня 2024 року убачається, що судове засідання у справі відкладено на 23 вересня 2024 року (том 2 а.с. 146).

Згідно даних довідки від 23 вересня 2024 року убачається, що у зв`язку із неявкою учасників справи у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось (том 2 а.с. 157).

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає про те, що пункт 3 частини 1 статті 257 ЦПК України підлягає застосуванню лише на стадії розгляду справи по суті, а не у підготовчому судовому засіданні.

Колегія суддів не погоджується із доводами апеляційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи (вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі № 310/12817/13).

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення (аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.01.2023 у справі № 9901/278/21).

Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Це забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору (постанови Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 757/23967/13-ц, від 28.10.2021 у справі № 465/6555/16-ц, від 12.05.2022 у справі № 645/5856/13-ц).

У рішенні від 6.09.2007, заява № 3572/03, у справі "Цихановський проти України" ЄСПЛ зазначив "саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні".

Доводи апеляційної скарги про те, що залишення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України може мати місце саме в судовому засіданні, а не в підготовчому, апеляційний суд уважає безпідставними, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» № 3200-IX від 29 червня 2023 року внесено зміни у ЦПК України та пункт 3 частини 1 статті 257 викладено в такій редакції:"3) належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи". Зазначений закон набрав чинності 21 липня 2023 року. Таким чином, залишення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України може мати місце і на стадії підготовчого засідання.

Посилання скаржника на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 19 травня 2021 року у справі № 752/21845/19, від 21 жовтня 2019 року у справі № 759/15271/17, від 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19, від 18 січня 2021 року у справі № 760/22245/18, від 20 січня 2021 року у справі № 569/5089/17, від 10 лютого 2021 року у справі № 598/2250/19 апеляційний суд уважає необґрунтованими, оскільки ці постанови ухвалені Верховним Судом до внесення відповідних змін до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України.

Інших доводів на спростування висновків суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 23 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 18 грудня 2024 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова