Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/560/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2024 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: виконавчий комітет Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: виконавчий комітет Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 30 квітня 2011 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований у виконкомі Пийтерфолвівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 7. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На протязі останнього часу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Кожен з сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Проживати разом із відповідачкою однією сім`єю у позивача не має бажання. Відповідачка ОСОБА_2 не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, вона не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає та просить шлюб розірвати.

Разом із позовною вимогою про розірвання шлюбу позивач просить суд визначити місце проживання дітей разом з ним та вказує, що має можливість забезпечити належні умови проживання для дітей, повною мірою займатися вихованням дітей, дати освіту та добробут. Наміру перешкоджати відповідачці в здійсненні її прав та обов`язків щодо дітей він не має.

Позивач ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд такі задоволити.

Відповідачка ОСОБА_2 будучи належним чином, своєчасно повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнає частково - на розірвання шлюбу згідна, але заперечує проти визначення місця проживання дітей з батьком; просить суд розглянути справу у її відсутність.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області в судове засідання також не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 квітня 2011 року у виконкомі Пийтерфолвівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 7, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спільне подружнє життя у сторін не склалося. Різні характери та погляди на сімейне життя призвели до розпаду сім`ї. Між ними відсутнє взаєморозуміння.

На даний час сторони проживають окремо.

Шлюб сторін носить формальний характер.

Позивач остаточно визначився і зберегти шлюб не бажає. Наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідачка на розірвання шлюбу згідна.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

У відповідності із ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам їх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення, а відтак, позовні вимоги по розірвання шлюбу слід задовольнити.

Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дітей суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ч.3 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до положень ч. 4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно з ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено з матеріалів справи діти сторін проживають з батьком, позивачем по справі ОСОБА_1 у в АДРЕСА_1 .

Згідно висновку органу опіки та піклування Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, затвердженого рішенням Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області від 23.02.2024 № 21, Комісією Пийтерфолвівської сільської ради у складі: заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради БОКОЧА В.К., начальника відділу у справах сім`ї та соціального захисту ЛЮБКИ Б.С. , начальника служби у справах дітей ЯКОВ О.Ф. ,15.02.2024 року проведено обстеження умов проживання заявника за вказаною адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним актом. Під час обстеження було з`ясовано, що умови проживання в будинку задовільні, наявні комунальні зручності: газопостачання, електропостачання, водопостачання, є три кімнати, підсобні приміщення, кухня, ванна кімната, окрема дитяча кімната. Сім`я забезпечена усім необхідним для виховання дітей. Вході проведення обстеження було проведено бесіду з дітьми, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і з`ясовано, що діти виявили бажання проживати і надалі разом з батьком. Згідно характеристик від навчального закладу, де діти навчаються, з`ясовано, що батько відповідально ставиться до виховання та навчання дітей, відвідує батьківські збори, підтримує постійний зв`язок з класними керівниками. Згідно характеристики, виданої 15.02.2024 року № 04-20/240 виконкомом Пийтерфолвівської сільської ради на громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , встановлено, що скарг та зауважень виконавчий комітет Пийтерфолвівської сільської ради не отримував, шкідливих звичок не має, займається веденням особистого господарства, бджільництвом, вирощує овочі та зернові культури. Матеріально-житлові умови проживання задовільні. 15.02.2024 року до служби у справах дітей Пийтерфолвівської сільської ради надійшла заява від матері дітей, ОСОБА_10 про те, що вона не заперечує щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , разом з батьком за його місцем проживання: АДРЕСА_1 . З мамою дітей також проведено бесіду, під час якої з`ясувалося, що вона не заперечує щодо визначення місця проживання дітей з батьком, що не перешкоджає їй фактично також брати участь у їх вихованні. Враховуючи вищенаведене, орган опіки та піклування вважає доцільним визначення місця проживання неповнолітніх дітей сторін залишити на розгляд суду.

Принципом 6 «Декларації прав дитини» від 20 листопада 1959 року визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Судом встановлено, що позивач має постійне місце проживання, утримує дітей матеріально, не курить, спиртні напої не вживає, аморальний спосіб життя не веде.

У постанові Верховного суду в колегії складі суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2019 року в справі №377/128/18 від 14.02.2019 року вказано, тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Аналізуючи вищенаведені обставини та враховуючи вимоги норм сімейного законодавства, належні умови проживання за місцем проживання батька, що сприяють розвитку і належному вихованню дітей, суд вважає доцільним визначити місце проживання дітей з батьком, що повністю відповідає інтересам дітей.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст.110, 112, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

Шлюб, укладений 30 квітня.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований у виконкомі Пийтерфолвівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 7 - розірвати.

Після розірвання шлюбу дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити на утриманні та самостійному вихованні батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_2 , за його місцем проживання та реєстрації, а саме в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 29.03.2024.

ГоловуючийТ. Ю. Левко