Справа № 545/1159/24
Провадження № 2/545/1142/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2024 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Потетія А.Г.,

з участю секретаря Мамишевої А.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПАРІС" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між Акціонерним товариством «РВС Банк» та ОСОБА_1 укладено заяву-договір №0027290 від 07.03.2019 та заяву-договір №3027290 від 02.08.2019 року, за якими надав позичальнику кредити. На підставі договору про відступлення права вимоги №26/11/2021-1 від 26.11.2021 укладеного між АТ «РВС Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» до останнього перейшло право грошової вимоги.

Просив стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 28 549,19 гривень, яка складається з: заборгованості за Заявою-Договором №0027290 від 07.03.2019 року в сумі 11 273,06 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 5 358,55 гривень; заборгованість за процентами 1 384,92 гривень; заборгованість за комісією 3 876,88 гривень; пеня - 190,23 гривень; 79,97 гривень 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 26.11.2021 р. по 23.02.2022р.; 382,51 гривень інфляційні втрати за період з 26.11.2021 р. по 23.02.2022р.; заборгованості за Заявою-Договором №3027290 від 02.08.2019 року в сумі 17 276,13 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 8 045,36 гривень; заборгованість за процентами 2 665,87 гривень; заборгованість за комісією 5 846,11 гривень, пеня - 10,03 гривень; 122,55 гривень - 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 26.11.2021 р. по 23.02.2022р.; 586,21 гривень - інфляційні втрати за період з 26.11.2021 р. по 23.02.2022р. та судові витрати.

У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав.

За вказаних обставин, суд розглядає справу відповідно до ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Дослідивши письмові докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного.

Встановлено, що 07.03.2019 між Акціонерним товариством «РВС Банк» та ОСОБА_1 укладено заяву-договір №0027290 за умовами якої кредитодавець надав позичальнику кредит в сумі 9 230,77 грн., строк дії кредиту 24 місяці, процентна ставка, % річних 21,99, тип ставки - фіксована, разова комісія при видачі кредиту: 2,5 % від суми наданого Кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 3 % від суми наданого Кредиту.

В день підписання Заяви-Договору №0027290 від 07.03.2019 року, Відповідач отримав платіжну картку, яка відкрита згідно умов Заяви-Договору.

Грошові кошти у сумі 9 230,77 гривень були зараховані АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «РВС БАНК» 07.03.2019 року на картковий рахунок Клієнта, що підтверджується Випискою по особовому рахунку та меморіальним ордером.

Крім того, 02.08.2019 року між Акціонерним товариством «РВС Банк» та ОСОБА_1 укладено заяву-договір №3027290 за умовами якої кредитодавець надав позичальнику кредит в сумі 10 256,41 грн., строк дії кредиту 24 місяці, процентна ставка, % річних 18, тип ставки фіксована, разова комісія при видачі кредиту: 2,5 % від суми наданого Кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 3 % від суми наданого Кредиту.

В день підписання Заяви-Договору №3027290 від 02.08.2019 року, Відповідач отримав платіжну картку, яка відкрита згідно умов Заяви-Договору.

Грошові кошти у сумі 10 256,41 гривень були зараховані АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «РВС БАНК» 02.08.2019 року на картковий рахунок Клієнта, що підтверджується Випискою по особовому рахунку та меморіальним ордером.

На підставі договору про відступлення права вимоги №26/11/2021-1 від 26.11.2021 укладеного між Акціонерним товариством «РВС Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» до останнього перейшло право грошової вимоги за заявою-договором №0027290 від 07.03.2019 суму 10 810,58 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 5 358,55 гривень; заборгованість за процентами 1 384,92 гривень; заборгованість за комісією 3 876,88 гривень; заборгованість за штрафними санкціями (пеня) 190,23 гривень та за заявою-договором 3027290 від 02.08.2019 на загальну суму 16 567,37 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 8 045,36 гривень; заборгованість за процентами 2 665,87 гривень; заборгованість за комісією 5 846,11 гривень; заборгованість за штрафними санкціями (пеня) 10,03 гривень.

Відповідно до розрахунку заборгованості за заявою-договором №0027290 від 07.03.2019 станом на 11.03.2024 за ОСОБА_1 рахується заборгованість в сумі 10 810,58 грн., з яких: за тілом кредиту 5 358,55 гривень; за процентами 1 384,92 гривень; за комісією 3 876,88 гривень; за пенею 190,23 гривень.

У зв`язку з простроченням Відповідачем грошового зобов`язання в сумі 10 810,58 гривень, ТОВ «ФК «ПАРІС» відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 26.11.2021 р. по 23.02.2022 р. нараховано: 79,97 гривень 3% річних за користування грошовими коштами за період з 26.11.2021 р. по 23.02.2022 р. Та 382,51 гривень інфляційних втрат за період з 26.11.2021 р. по 23.02.2022 р.

Таким чином, всього до стягнення з Відповідача підлягає сума у розмірі: 10 810,58 гривень боргу за кредитом + 79,97 гривень 3% річних (відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України) + 382,51 гривень інфляційних втрат, а всього разом: 11 273,06 гривень.

Відповідно до розрахунку заборгованості за заявою-договором №3027290 від 02.08.2019 станом на 11.03.2024 за ОСОБА_1 рахується заборгованість в сумі 16 567,37 грн., з яких: за тілом кредиту 8 045,36 гривень; за процентами 2 665,87 гривень; за комісією 5 846,11 гривень; за пенею 10,03 гривень.

У зв`язку з простроченням Відповідачем грошового зобов`язання в сумі 16 567,37 гривень, ТОВ «ФК «ПАРІС» відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 26.11.2021 р. по 23.02.2022 р. нараховано: 122,55 гривень 3% річних за користування грошовими коштами за період з 26.11.2021 р. по 23.02.2022 р., та 586,21 гривень інфляційних втрат за період з 26.11.2021 р. по 23.02.2022 р.

Таким чином, всього до стягнення з Відповідача підлягає сума у розмірі: 16 567,37 гривень боргу за кредитом + 122,55 гривень 3% річних (відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України) + 586,21 гривень інфляційних втрат, а всього разом: 17 276,13 гривень.

А всього заборгованість Відповідача перед ТОВ «ФК «ПАРІС» за кредитними договорами становить 28 549,19 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (чч. 1-3 ст. 207 ЦПК України).

У чч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513, ст. 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Статтею 1081 ЦК України передбачено, що клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Стаття 1055 ЦК України, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

У чч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Таким чином, з відповідача підлягає до стягнення 28 549,19 грн. заборгованості за кредитними договорами.

За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

А відтак, суд, враховуючи вищезазначені положення, вважає за необхідне стягнути з відповідача за заявою-договором №0027290: 79,97 грн. - 3 % за користування грошовими коштами за період з 26.11.2021 року по 23.02.2022 рік та 382,51 грн. інфляційних втрат за період з 26.11.2021 року по 23.02.2022 рік. Та за заявою-договором №3027290: 122,55 грн. - 3 % за користування грошовими коштами за період з 26.11.2021 року по 23.02.2022 рік та 586,21 грн. інфляційних втрат за період з 26.11.2021 року по 23.02.2022 рік.

Враховуючи, що до теперішнього часу ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконав, заборгованість не сплатив, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно дост.141ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2422,40 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» (, адреса місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, 77А, м. Київ, 03150) заборгованість: за заявою-Договором №0027290 від 07.03.2019 року в розмірі - 11 273,06 гривень; за заявою-Договором №3027290 від 02.08.2019 року в розмірі - 17 276,13 гривень; судовий збір в розмірі - 2422,40 гривень, всього - 30 971,59 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: А. Г. Потетій