№ провадження 2/208/524/24
РІШЕННЯ

Іменем України

10 травня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Грищенко О.Л.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 04.06.2021 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 підписано кредитний договір № .

Відповідно до умов паспорту кредиту № 5444840 та кредитного договору № від 04.06.2021 р. позичальнику надано грошові кошти.

20.09.2021 р. права вимоги за кредитним договором відступлені ТА «ТАСКОМБАНК» на підставі договору факторингу № 200921.

Відповідно Договору факторингу та витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу № 200921 від 20.09.2021 позивач є новим кредитором боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором № від 04 червня 2021 року та набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 156 103 грн. 25 коп., в тому числі:

- заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) 98 441 грн. 60 коп.; - заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена) 13 580 грн. 97 коп.;

- заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 44 080 грн. 68 коп.

Тому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 156 103 грн. 25 коп. за кредитним договором та судові витрати.

10.05.2023 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи без участі представника.

Представник відповідача та відповідач у судове засідання не з`явились, представник надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що 04.06.2021 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 підписано кредитний договір № .

Відповідно до умов паспорту кредиту № 5444840 та кредитного договору № від 04.06.2021 р. позичальнику надано грошові кошти: сума кредиту 105 304,92 гривень; строк користування 36 місяців; річні проценти 11,99% від суми боргу за договором; щомісячні проценти 2,99% від суми кредиту.

20.09.2021 р. права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі договору факторингу № 200921.

Відповідно Договору факторингу та витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу № 200921 від 20.09.2021 АТ «ТАСКОМБАНК» є новим кредитором боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором № від 04 червня 2021 року та набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 156 103 грн. 25 коп., в тому числі:

- заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) 98 441 грн. 60 коп.; - заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена) 13 580 грн. 97 коп.;

- заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена ) 44 080 грн. 68 коп.

Позивач, на підтвердження свого права вимоги за кредитним договором № від 04.06.2021 року, надає: договір факторингу № 200921 від 20.09.2021 р., укладений між Публічним акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», відповідно до якого первісний кредитор відступив, а новий кредитор набув права вимоги до позичальників, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників.

Таким чином, позивач вважає, що набув права грошової вимоги до відповідача за спірним договором.

Відповідно до умов договору факторингу № 200921 від 20.09.2021 року, первісний кредитор відступає новому кредитору належні йому права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язується прийняти права вимоги до позичальників за договорами, перелік яких, підстави виникнення прав вимоги до позичальників, суми боргу на дату відступлення прав вимоги та інші дані містяться в реєстрі прав вимоги, який формується згідно додатку № 1 до договору та є невід`ємною його частиною та підписується одночасно з ним.

Право вимоги вважається відступленим новому кредитору в момент підписання сторонами Акту прийому передачі реєстру прав вимоги згідно додатку 2 до договору факторингу, але не раніше дати здійснення повної оплати ціни прав вимоги.

На дату підписання договору та здійснення повної оплати ціни прав вимоги, сторони підписують Акт приймання-передачі реєстру прав вимоги.

Відповідно до п.п. 2.3. договору факторингу, підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру прав вимоги підтверджує факт переходу від клієнту до фактора прав вимоги боргу та є невід`ємною частиною Договору факторингу.

Позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту набув права грошової вимоги до відповідача. Не надано реєстру прав вимоги (Витягу з Реєстру щодо Відповідачки) згідно Додатку 1 до Договору, Акту прийому передачі кредитних файлів/справ, договорів, Акту приймання-передачі реєстрів прав вимоги за формою згідно додатку 2 до договору факторингу, внаслідок чого неможливо визначити факт передачі від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» до ПАТ «ТАСКОМБАНК», права вимоги саме за спірним кредитним договором.

Позивачем надано витяг з реєстру прав вимоги до договору факторингу № 200921 від 20.09.2021 року, який сформовано безпосередньо позивачем, з якого не вбачається, що цей витяг сформовано саме з реєстру прав вимоги за договором факторингу № 200921 від 20.09.2021 року.

Позивач фактично надав інформаційну довідку, а не витяг з реєстру прав вимоги, яка у даних правовідносинах не може підтверджувати розмір заборгованості, який мав бути зафіксований в реєстрі прав вимоги до договору факторингу та переданий за Актом приймання передачі Реєстру. Позивач міг зазначити на свій розсуд будь-яку інформацію про позичальника, суму заборгованості, тощо.

Отже належним доказом передачі права вимоги є саме витяг, сформований із реєстру прав вимоги, а не довідка надана позивачем.

До позову не надано Акту прийому передачі реєстру прав вимоги позивачем, але відповідно до умов договору факторингу факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги підтверджується саме Актом.

Відповідно до ст. ст. 77, 78 ЦПК України витяг не є належним доказом, оскільки не відповідає вимогам ст.77 Закону України «Про нотаріат» та п.5.3 ч.5 гл.7 Положень Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, відповідно до яких «…при виготовленні виписки з багатосторінкового документа обов`язково відтворюється текст першої та останньої сторінок, які надають можливість ідентифікувати документ, вірність виписки з якого засвідчується».

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 517 ЦК України, з якої вбачається, що Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на їх обґрунтування, що має наслідком відмову у їх задоволенні в повному обсязі.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються, оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.4,12,13,141,263,265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості сторін:

Позивач - Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», , адреса: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Похваліта С. М.