печерський районний суд міста києва
пр. № 2-4280/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Литвиновій І. В.,

при секретарі судового засідання - Орел А. О.,

за участі представника позивача Масленнікової Т. М. , представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерські вежі» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,

ВСТАНОВИВ:

І. Позиція сторін у справі.

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_3 суму боргу за житлово-комунальні послуги у розмірі 38 387, 16 грн, яка складається з основного боргу, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, вирішити питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування позову вказано, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 , який передано позивачу на експлуатацію та обслуговування. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків з оплати за утримання будинку та прибудинкової території за період із 01 лютого 2019 року по 31 січня 2022 року утворилася заборгованість у розмірі 33 811, 56 грн, яка не погашається у добровільному порядку, тому позивач нараховує і штрафні санкції, передбачені ст. 625 ЦК України.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов, подав заяву про закриття провадження у справі, посилаючись на погашення суми основного боргу - 33 811, 56 грн.

ІІ. Процесуальні дії і рішення суду.

10 жовтня 2023 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

12 жовтня 2023 року отримано відповідь з Єдиного демографічного реєстру про актуальну адресу місця реєстрації відповідача /а. с. 129/.

16 жовтня 2023 року ухвалою судді у справі відкрито провадження для розгляду справи у спрощеному порядку з викликом сторін у судовому засіданні /а. с. 130-131/.

18 червня 2024 року представник відповідача подав заяву про закриття провадження у справі, вмотивовану тим, що відповідач сплатив суму основного боргу у розмірі 33 811, 56 грн, тому, на його переконання, провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю спору.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позов і просила задовольнити з підстав, наведених у позовні заяві.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, просив задовольнити заяву про закриття провадження, посилаючись на погашення відповідачем суми основного боргу.

Суд, заслухавши обґрунтування представника позивача і заперечення представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

19 червня 2013 року відповідно до протоколу № 1 Установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку зареєстровано ОСББ «ПЕЧЕРСЬКІ ВЕЖІ».

Протоколом № 1 Установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку від 06 грудня 2012 року створено ОСББ «ПЕЧЕРСЬКІ ВЕЖІ», затверджено Статут ОСББ «ПЕЧЕРСЬКІ ВЕЖІ» та обрано головою Об`єднання - ОСОБА_4.

Пунктом 7 Протоколу № 9 Загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку від 01 серпня 2017 року, у зв`язку з підвищенням мінімальної заробітної плати та підвищення цін на енергоносії (електрика та тепло), а також підвищенням цін від постачальників послуг вивезення сміття, обслуговування ліфтів було прийнято рішення затвердити внесення обов`язкових платежів на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 6, 68 грн за один квадратний метр площі квартири.

Підпунктом 9 пункту 9.3 розділу 9 Статуту Об`єднання член об`єднання і власник приміщення у будинку зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі за отримані житлово-комунальні послуги, відшкодування експлуатаційних витрат (витрат на утримання будинку), а також додаткові, установлені загальними зборами членів Об`єднання платежі, внески, відрахування.

Зобов`язання із сплати зазначених платежів, внесків, відрахувань виникають у члена Об`єднання з моменту придбання ним прав власності на квартиру, інше житлове чи нежитлове приміщення і діють до повного їхнього погашення».

Станом на 23 лютого 2022 року власник квартири АДРЕСА_1 , де ОСББ «Печерські вежі» надає послуги утримання будинку і прибудинкової території, ОСОБА_3 № 184 за період з 01 лютого 2019 року по 31 січня 2022 року не здійснює оплату за отримані послуги та має заборгованість за особовим рахунком НОМЕР_1 , яка складає 33 811, 56 грн.

Відповідно до п. 13.1 розділу 13 Статуту Об`єднання у разі прийняття житлового комплексу на баланс Об`єднання між Об`єднанням і кожним власником житлового, нежитлового приміщення та машиномісця укладається Договір про участь у витратах на утримання будинку і прибуткової території та оплату комунальних послуг.

Відповідно до п. 13.2 розділу 13 Статуту Об`єднання члени Об`єднання можуть не укладати вищезазначений договір про участь у витратах на утримання будинку і прибуткової території та оплату комунальних послуг з Об`єднанням.

Станом на дату подачі позовної заяви між позивачем і відповідачем вищезазначений договір не укладено.

Згідно з розрахунком ОСББ «Печерські вежі», заборгованість ОСОБА_3 за отримані, але не сплачені послуги щодо утримання будинку і прибудинкової території, станом на 31 січня 2022 року дорівнює 33 811, 56 грн, три відсотки річних - 1 415, 17 грн, інфляційні втрати - 3 160, 43 грн.

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду.

Частиною шостою ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов`язкові платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів неподільного майна та відповідної частки загального майна об`єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку.

Статтею 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі, якщо правління об`єднання самостійно здійснює функції управителя, воно за договором з постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг. У цьому випадку об`єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами об`єднання комунальних послуг.

Відмова від укладання договору, від оплати рахунків або несплати рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об`єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідних рахунках у примусовому порядку.

Отже, відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником приміщення і, в свою чергу, співвласником будинку, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, однак не є членом цього об`єднання, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів по цим витратам.

Таким чином, особа, яка є власником приміщення у житловому комплексі, у якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в об`єднанні, тому сума заборгованості підлягає стягненню (зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 916/2197/13, від 11 листопада 2015 року у справі № 914/189/14, від 27 січня 2016 року у справі № 904/8242/14).

Відповідно до положень ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України.

Згідно зазначеної статті, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими акти, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною другою ст. 382 Цивільного кодексу України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.

Статтею 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що оплата за спожиті житлово-комунальні послуги здійснюється щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Статтею 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків та платежів членами об`єднання.

Відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Згідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Таким чином, позивач обґрунтовано просив стягнути з відповідача суму боргу з нарахованими на таку суму штрафними санкціями, передбаченими нормою статті 625 Цивільного кодексу України.

Після відкриття провадження у цій справі і до постановлення рішення суду відповідач сплатив суму основного боргу у розмірі 33 811, 56 грн, на підтвердження чого представником надано копію відповідної квитанції, що свідчить про визнання відповідачем факту невиконання свого обов`язку по сплаті за отримані комунальні послуги і нарахованого боргу, однак не сплатив суму нарахованих трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території є обґрунтованими, доведеними, однак з врахуванням сплаченої частини - суми основного боргу, позов підлягає задоволенню частково: у частині стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

V. Розподіл судових витрат.згляду.

Згідно з приписами статті 137-141 ЦПК України, судові витрати (судовий збір і витрати на правову допомогу) покладаються на відповідача.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 01 липня 2003 року).

На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі, керуючись

ст.ст. 3, 8, 21, 55, 61, 129, 129-1 Конституції України;

ст.ст. 1-16, 316, 319, 322, 331, 382, 509, 526, 530, 611, 901, 903 Цивільного кодексу України;

ст.ст. 1-13, 22 «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»,

ст.ст. 1, 13, 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»;

ст.ст. 1-33, 76-82, 89, 95, 258-259, 263-265, 267, 274-279, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерські вежі» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерські вежі» (, пров. Лабораторний, буд. 6, м. Київ, 01133) суму інфляційних втрат у розмірі 3 160, 43 грн, трьох відсотків річних - 1 415, 17 грн, нарахованих на суму основного боргу, а також судовий збір - 2 684, 00 грн, витрати на правову допомогу - 5 000, 00 грн.

Відмовити у задоволенні позову у частині стягнення основної суми боргу у розмірі - 33 811, 56 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24 червня 2024 року.

Суддя І. В. Литвинова