Справа № 344/2554/19
Провадження № 22-ц/4808/7/24
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Василишин Л.В., Фединяка В.Д.,

секретаря Кузів А.В.,

з участю представника особи, яка подала апеляційну скаргу, позивачки ОСОБА_1 адвоката Семенціва В.Д., представника відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 адвоката Паньківа В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зобов`язання усунення перешкод та зобов`язання припинення створення перешкод у оформленні у власність земельної ділянки, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Бородовським С.О. 11 травня 2021 року у м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в :

В лютому 2019 року ОСОБА_1 -Г. подано позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зобов`язання усунення перешкод та зобов`язання припинення створення перешкод у оформленні у власність земельної ділянки.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що являється власником 1/3 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 за рішенням Івано-Франківського міського суду від 07.10.2013. Будинок не придатний до проживання. Право власності на 2/3 зазначеного домоволодіння, за припущенням позивача, зареєстровано за ОСОБА_6 , який помер і його спадкоємцем є ОСОБА_2 , яка з членами її сім`ї користується домоволодінням.

Належне їй майно перебуває під ризиком руйнування. Нею не розроблялись технічні умови на земельну ділянку, яку могла б приватизувати, а тому не може звернутись за отриманням дозволу на проведення будівельних робіт. Рішенням Івано-Франківського міського народного суду від 17.11.1970 розділено земельну ділянку при будинку АДРЕСА_1 загальною площею 512,1 кв.м з виділенням ОСОБА_7 (бабі позивача) - 94 кв.м та ОСОБА_8 - 189 кв.м, у спільному користуванні залишено 118,2 кв.м.

30.07.2015 рішенням Івано-Франківської міської ради їй надано дозвіл на складання проекту землеустрою. Відповідачам ОСОБА_5 та ОСОБА_4 належать суміжні земельні ділянки, межі контурів будинку позивача перебувають на земельних ділянках відповідачів. Відповідач ОСОБА_2 відмовилась погодити межі земельної ділянки, бажаної позивачем.

З цих підстав просила суд зобов`язати ОСОБА_5 та ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , шляхом проведення зміни відомостей у Державному земельному кадастрі про межі належних їм земельних ділянок по АДРЕСА_1 із кадастровим номером 0:08:007:0330 та на АДРЕСА_1 із кадастровим номером 0:08:007:0292 за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) відповідно до фактичного землекористування, зобов`язати ОСОБА_2 припинити створювати їй перешкоди у оформленні у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 , шляхом непогодження меж земельної ділянки та зобов`язати погодити такі межі у визначеному законом порядку (а.с.2-9, том 1).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 травня 2021 року в позові відмовлено (а.с. 25-36, том 2).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 -М. подала апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що воно ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Зазначила, що при ухваленні рішення судом не враховано те, що листом №Д/2221/1 від 10.09.2018 Департаментом комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради її повідомлено, що вирішення питання щодо накладення земельних ділянок не відноситься до компетенції узгоджувальної комісії, оскільки це питання технічного характеру, а враховуючи те, що спірні земельні ділянки знаходяться у приватній власності, вирішення таких питань вдіноситься до компетенції суду.

Апелянт вважає, що відмовляючи у призначенні в даній справі земельно-технічної експертизи та відмовляючи у задоволенні позову з тієї підстави, що нею не надано доказу формування центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферіземельних відносин, повідомлення про виявлення помилок в межах земельних ділянок відповідачів, а також ненадання доказу на обґрунтованість припущень про порушення її прав, суд допустив неправильність застосування норм матеріального права, фактично суд самоусунувся від вирішення спору по суті.

Також вважає за необхідне для правильного вирішення спору призначити в даній справі земельно-технічну експертизу.

З цих підстав просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги (а.с.41-45, том 2).

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_9 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому посилається на те, що рішення суду є законним та обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги - безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції. Зазначила, що в апеляційній скарзі апелянт жодним чином не вказує, які саме норми матеріального права порушив суд та які саме обставини не повно з`ясував. Окрім того, апелянт не зазначає, які саме висновки суду не відповідають обставинам справи. Натомість апелянт лише цитує оскаржуване рішення. Твердження апелянта про те, що відповідач своїми діями порушує її права, є необґрунтованими, оскільки не зазначено, яке саме її право порушено та чим саме (якими письмовими доказами) встановлено порушення прав позивача з її (відповідачки) сторони. Також твердження позивача про створення їй перешкод в оформленні права власності на земельну ділянку шляхом безпідставного непогодження нею меж земельної ділянки є неправдивими та такими, яке не відповідають дійсним (реальним) обставинам справи і має на меті ввести суд в оману. Враховуючи, що позивач проводить реконструкцію та добудову до будинку без містобудівних умов і обмежень, без отримання відповідного дозволу виконавчого комітету місцевої ради, без розробленої та затвердженої у встановленому законом порядку проектної документації, вважає, що саме дії позивача порушують вимоги чинних нормативних актів у сфері будівництва, а тому є незаконними. Окрім того, апелянт проводить реконструкцію з добудовою до будинку АДРЕСА_1 без її (відповідача) згоди, як співвласника даного будинку. А підставою відмови у погодженні меж земельної ділянки є незаконні дії позивача, які порушують її права та інтереси, як співвласника будинку і земельної ділянки, що знаходяться у них на праві спільної часткової власності. Просить залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення (а.с.56-60, том 2).

Не погодившись із доводами апеляційниї скарги, відповідач ОСОБА_5 подала відзив на апеляційну скаргу, аналогічний за змістом із відзивом, поданим представником відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_9 . Просить залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення (а.с.65-69, том 2).

Іншими учасниками відзив на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

У судове засідання не з`явився відповідач ОСОБА_4 , про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд виконав свій обов`язок щодо повідомлення усіх учасників справи про день, місце та час розгляду справи шляхом направлення судових повісток рекомендованою поштовою кореспонденцією.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому апеляційний суд розглянув справу за його відсутності.

Вислухавши пояснення представника особи, яка подала апеляційну скаргу, позивачки ОСОБА_1 адвоката Семенціва В.Д., представника відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 адвоката Паньківа В.Я., доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст.367 ЦПК України законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає її частково обґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним i обгрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають iз встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Із матеріалів справи встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.10.2013 визнано право власності за ОСОБА_1 -М. на належну ОСОБА_7 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 (а.с.10-11, том 1).

Відповідно до інформації №131223154 від 18.07.2018, за позивачем зареєстровано право на 1/3 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 (а.с.12-13, том 1).

Рішенням Народного суду м. Івано-Франківська від 17.11.1970р. ухвалено провести розподіл земельної ділянки площею 512,1 кв.м з виділенням ОСОБА_7 - 94 кв.м, ОСОБА_8 - 189 кв.м, а 118,2 кв.м (двір) залишити у спільному користуванні (а.с.25, 81, том 1).

Рішенням Івано-Франківської міської ради від 30.07.2015 ОСОБА_1 надано право на складення проекту землеустрою земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,0174 га (а.с.27, том 1).

15.09.2015 складено акт узгодження меж земельної ділянки, який погодив ОСОБА_4 (а.с.28, том 1).

Відповідно до державного акту №316938 від 02.08.2011, за ОСОБА_10 зареєстровано право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 (а.с.71, том 1).

Відповідно до акту встановлення та узгодження меж земельної ділянки ОСОБА_11 ОСОБА_12 від 30.08.2010, суміжними землекористувачами є ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_6 (а.с.73, том 1).

Рішенням Івано-Франківської міської ради п`ятого демократичного скликання від 05.10.2010 №266-LVІІ «Про передачу та надання в користування громадянам земельних ділянок» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на землю ОСОБА_11 ОСОБА_12 по АДРЕСА_1 , площею 0,0525 га (а.с.74, том 1).

За інформацію Управлінням Державної архітектурно будівельної інспекції в Івано-Франківській області від 30.08.2011 №М-15/1009/237, будівельного паспорта забудови ділянки по АДРЕСА_1 не видавалось (а.с.83, том 1).

08.08.2018 Департаментом містобудування, архітектури та культурної спадщини повідомлено, що містобудівні умови та обмеження за адресою АДРЕСА_1 не видавались (а.с.84, том 1).

Із витягу з протоколу №197 від 05.04.2019 засідання узгоджувальної комісії Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради по розгляду земельних спорів встановлено, що погоджено ОСОБА_2 межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно виданого ОСОБА_6 державного акту на право приватної власності на земельну ділянку (а.с.151, том 1).

Відповідно до інформації Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 07.02.2020 № М/500476 та акта від 04.02.2020р., позивач влаштувала новий фундамент та звела капітальні стіни, виконала будівельні роботи впритул будинку по АДРЕСА_1 без повідомлення про початок виконання будівельних робіт (а.с.175-176,186 том 1).

Управлінням з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради 04.02.2020 складено протокол про адміністративне правопорушення, із змісту якого встановлено, що ОСОБА_1 -М. влаштувала новий фундамент та звела капітальні стіни, виконала будівельні роботи впритул будинку по АДРЕСА_1 без повідомлення про початок виконання будівельних робіт та того ж дня ухвалено припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт щодо ОСОБА_1 (а.с.187, 189, том 1).

Із змісту відповіді Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 08.10.2021 за №9-9-0.2-5282/0/2-21 встановлено, що згідно інформації, яку надав відділ у м. Івано-Франківську Управління в Івано-Франківському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, ОСОБА_6 належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,0189 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 189111 від 26.07.2002 року, реєстраційний номер 9024. Після смерті ОСОБА_6 , згідно свідоцтва про право власності від 07.12.2010 року ВРД №544701, зазначена земельна ділянка переоформлена на його дружину ОСОБА_2 , та земельній ділянці площею 0,0189 га присвоєно кадастровий номер :08:007:0325. Відомості про земельну ділянку із кадастровим номером :08:007:0325 були відсутні в системі Державного земельного кадастру, тому відповідні відомості внесені на підставі «Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 » (розробник ТОВ «Гектар ІФ») та електронного документу (ХМL-файл) 03.05.2019 року та присвоєно інший кадастровий номер, а саме :08:007:0469 (а.с.124, том 2).

Із відповіді відділу в м. Івано-Франківську Управління в Івано-Франківському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 02.12.2021 року № 267/406-21-0.6 встановлено, що у місцевому фонді документації за номером 2010МФ19ІФІФ000325 обліковується технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , копія якої міститься у матеріалах справи (а.с.165, 166-186 том 2).

В матеріалах справи міститься інформація, надана Державною службою з питань геодезії, картографії та кадастру, із Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку з кадастровим номером :08:007:0469, площею 0,0189 га по АДРЕСА_1 за відповідачкою ОСОБА_2 (а.с.196, том 2); земельну ділянку площею 0,0763 га кадастровий номер :08:007:0292 по АДРЕСА_1 за відповідачем ОСОБА_4 (а.с.197, том 2) та земельну ділянку площею 0,0525 га кадастровий номер :08:007:0330 по АДРЕСА_1 за відповідачкою ОСОБА_5 (а.с.198, том 2),

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з положень 79-1, 120, 152, 198 ЗК України, Закону України «Про землеустрій», Закону України «Про Державний земельний кадастр», встановивши, що позивачем предметом спору визначено зобов`язання відповідачів здійснити зміни відомостей у Державному земельному кадастрі про межі їх земельних ділянок із відповідними кадастровими номерами, однак ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, законодавством не гарантовано позивачу в якості способу захисту його прав у формі зобов`язання учасника цивільних відносин провести зміни в Державному земельному кадастрі, самостійний кваліфікаційний доступ до якого у нього відсутній. Відповідачі реалізували право на приватизацію земельних ділянок, позивачем не вказано, які саме перешкоди вчиняють відповідачі, які слід усунути, а саме по собі незадоволення позивачем здійснення відповідачами їх права на приватизацію земельної ділянки не визначає собою правові підстави позову, позивач не подала суду докази визначення на місцевості її речового права на займану нею земельну ділянку, дійшов висновку, що спір засновано позивачем не у зв`язку із порушенням відповідачами її прав, а у зв`язку із бажанням спонукати відповідачів до викупу її частки, що є зловживанням права на звернення до суду, а не захисту порушеного права. У зв`язку із чим прийшов до висновку, що право власності позивача на земельну ділянку не порушено.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої з огляду на таке.

З метою сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України, ухвалами Івано-Франківського апеляційного суду від 28 грудня 2021 року по справі призначено судову земельно-технічну експертизу та від 02 березня 2023 року - судову експертизу з питань землеустрою, проведення яких доручено Івано-Франківському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Так, відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи №2/22-28/2392-2395/22-28 від 12 серпня 2022 року встановлено наступне (а.с.40-58, том 3).

За наслідками проведення обстеження та топографо-геодезичної зйомки земельної ділянки на місцевості встановлено, що досліджувані земельні ділянки з кадастровим номером :08:007:0330, :08:007:0292, :08:007:0469, розташовані по АДРЕСА_1 та є суміжними до земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Земельна ділянка по АДРЕСА_1 , якою користується ОСОБА_1 -М., в натурі (на місцевості) по периметру огороджена, а саме:

- з південної сторони наявна огорожа з сітки-рабиці;

- по західній стороні межа проходить по бетонній огорожі;

- з східної сторони межа проходить по стіні житлової будівлі;

- на півночі межа проходить по мурованій огорожі.

На земельній ділянці розташована житлова будівля на стадії реконструкції. До земельної ділянки наявний прохід через землі спільного користування за адресою АДРЕСА_1 , на якій розташований будинок, належний ОСОБА_2 (рисунок 25-30) (а.с.51-зворот, том 3).

Земельні ділянки за адресою АДРЕСА_1 та суміжні земельні ділянки з кадастровим номером :08:007:0330, :08:007:0292, :08:007:0469 мають чіткі та тверді межі в натурі (на місцевості), що приведено на рисунках 31-38 (а.с.52, том 3).

Графічне зображення своєрідної моделі земельної ділянки відповідно до фактичних меж за адресою АДРЕСА_1 представлено на рисунку 40, де лініями синього кольору зображено фактичні межі земельної ділянки з кадастровим номером :08:007:0469; лініями зеленого кольору зображено фактичні межі використання земельної ділянки, якою користується ОСОБА_1 -М. та на якій розташована будівля № НОМЕР_1 , яка належить їй на праві власності; лінією чорного кольору зображено земельну ділянку, якою користується ОСОБА_2 та на якій знаходиться жила будівля № НОМЕР_2 , що належить їй на праві власності; лінією жовтого кольору зображені загальні межі відповідно до фактичного використання земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 (а.с.53-зворот, том 3).

В результаті створення своєрідної моделі досліджуваної земельної ділянки графічно представлено проміри та фактичні межі використання по твердих межах (огорожі) та встановлено, що загальна площа землекористування за адресою АДРЕСА_1 по фактичним межам становить 0,0518 га.

При візуальному порівнянні встановлено, що має місце певна невідповідність в частині кількості будівель і споруд в межах досліджуваної земельної ділянки, однак детальніше порівняння не можливе ту зв`язку з відсутністю інформації про прив`язку будівель та споруд до меж земельної ділянки та периметрів даних об`єктів на схемі земельної ділянки.

Встановити, чи відповідає фактичне розташування будівель, споруд та інших об`єктів на земельній ділянці, що знаходиться по АДРЕСА_1 відносно меж суміжних земельних ділянок та їх розташуванню у відповідній технічній документації та Державному земельному кадастрі не видається за можливе, оскільки в технічній документації та у наданих на дослідження матеріалах недостатньо відомостей про параметри та відсутня будь-яка прив`язка будівель та споруд до меж земельної ділянки.

Формування земельної ділянки по АДРЕСА_1 відбулося 17 листопада 1970 року, відповідно до рішення народного суду м. Івано-Франківськ, згідно якого було проведено розподіл земельної ділянки при будинку АДРЕСА_1 та відповідно до «Вариант раздела земельного участка по ул. Барбюса №27» (рисунок 43), де зазначена площа та проміри землекористування, однак відсутня прив`язка до місцевості (а.с.54-зворот, том 3).

За результатами вивчення наданих на дослідження матеріалів встановлено, що документів, де були б наявні відомості про правовий статус земельної ділянки, відсутні і за наявними документами встановити правовий статус земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , не видається за можливе.

Том вказати, яка земельна ділянка буде тією земельною ділянкою, «яка накладається», а яка буде земельною ділянкою, на «яку накладається», не видається за можливе.

Однак, можливо встановити, чи має місце накладення між земельними ділянками.

Результати співставлення приведені на рисунку 44 та детальніше на рисунках 45-46 (а.с.55, 55-зворот, 56-зворот, том 3).

Слід врахувати, що середньоквадратична похибка місцезнаходження межового знака відносно найближчих пунктів державної геодезичної мережі, геодезичних мереж згущення, міських геодезичних мереж у містах обласних центрах та містах обласного підпорядкування не повинна перевищувати 0,1 метра. Тобто, невідповідність в межах + 0,1 метра в м. Івано-Франківськ можна вважати незначними.

При співставленні визначено відстань від фактичних меж використання земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 до суміжних земельних ділянок з кадастровим номером :08:007:0330, :08:007:0292, :08:007:0469, згідно поземельної книги, а саме:

- відстань від поворотної точки 3 фактичної межі землекористування земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 до сторони земельної ділянки з кадастровим номером :08:007:0469 відповідно до поземельної книги, становить 0,20 м;

- відстань від поворотної точки 5 фактичної межі землекористування земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 до сторони земельної ділянки з кадастровим номером :08:007:0330 відповідно до поземельної книги, становить 0,38 м;

- відстань від поворотної точки 7 фактичної межі землекористування земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 до сторони земельної ділянки з кадастровим номером :08:007:0330 відповідно до поземельної книги, становить 0,25 м;

- відстань від поворотної точки 9 фактичної межі землекористування земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 до сторони земельної ділянки з кадастровим номером :08:007:0330 відповідно до поземельної книги, становить 0,68 м;

- відстань від поворотної точки 10 фактичної межі землекористування земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 до сторони земельної ділянки з кадастровим номером :08:007:0330 відповідно до поземельної книги, становить 0,71 м;

- відстань від поворотної точки 11 до точки 12 фактичної межі землекористування земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 до сторони земельної ділянки з кадастровим номером :08:007:0292 відповідно до поземельної книги, становить 0,72 м;

- відстань від поворотної точки 13 фактичної межі землекористування земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 до сторони земельної ділянки з кадастровим номером :08:007:0469 відповідно до поземельної книги, становить 0,54 м;

- відстань від поворотної точки 15 фактичної межі землекористування земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 до сторони земельної ділянки з кадастровим номером :08:007:0469 відповідно до поземельної книги, становить 0,25 м.

Отже, встановлено, що наявне накладання між земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 , згідно фактичних меж, та суміжними земельними ділянками, згідно поземельних книг, яке виникло в результаті зміщення даних земельних ділянок по координатах, однак, фактичні межі використання не порушені і в натурі (на місцевості) закріплені огорожею (рисунок на а.с.57-зворот, том 3).

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення судової експертизи з питань землеустрою №422/23-28 від 21 грудня 2023 року встановлено наступне (а.с88-100, том 4).

Об`єктами дослідження в межах даної експертизи є земельні ділянки з кадастровим номером :08:007:0330 та з кадастровим номером :08:007:0292.

Експерт зазначив, що інформація про координати поворотних точок, дирекційні або внутрішні кути, що дають змогу точно відтворити конфігурацію земельних ділянок, у правовстановлюючих документах (свідоцтві про право власності, державних актах, витягах з реєстру тощо) не відображаються. Цього не вимагають і не вимагали норми чинного законодавства України.

У свою чергу, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, свідоцтво про право власності на земельну ділянку та/або державний акт на право власності чи постійного користування на земельну ділянку тощо є результатами проведення робіт із землеустрою, що супроводжується виготовленням документації із землеустрою з наступним присвоєнням земельній ділянці кадастрового номера (щодо кадастрового номеру з 2004 року).

Отже, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, свідоцтво про право власності на земельну ділянку, як і державні акти на право власності чи постійного користування на земельні ділянки повинні складатися за принципом відповідності документації із землеустрою, відповідно до якої інформацію про земельну ділянку внесено до Державного земельного кадастру.

В свою чергу, поземельна книга містить всі необхідні відомості про земельну ділянку, зокрема про координати поворотних точок меж земельної ділянки, що наявні в базі даних Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка з кадастровим номером :08:007:0292, площею 0,0763 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_4 . Згідно інформації, яка міститься у поземельній книзі, де зазначено реєстраційний номер земельної ділянки у Державному реєстрі прав №65 та дата державної реєстрації речового права на нерухоме майно 17.05.2010 року (рисунок 1-2, а.с.71-78, том 3).

Технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на дану земельну ділянку, розроблена державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» Івано-Франківська регіональна філія Івано-Франківський міський відділ в м. Івано-Франківськ у 2009 році (рисунок 3,4, а.с.88-116, том 3).

У поземельній книзі на земельну ділянку з кадастровим номером :08:007:0292 (рисунок 5, а.с.74, том 3) наявна інформація про параметри земельної ділянки.

Координати поворотних точок меж земельної ділянки зазначені на рисунку 5 висновку експерта (а.с.93-зворот, том 4).

На рисунку 6 висновку експерта наявне зображення своєрідної моделі земельної ділянки з кадастровим номером :08:007:0292 (а.с.94, том 4).

Земельна ділянка з кадастровим номером :08:007:0330, площею 0,0525 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_5 . Згідно інформації, яка міститься у поземельній книзі, де зазначено реєстраційний номер земельної ділянки у Державному реєстрі прав №34683444 та дата державної реєстрації речового права на нерухоме майно 12.12.2019 року (рисунок 7-8, а.с.79-87, том 3).

Технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на дану земельну ділянку за ОСОБА_10 , розроблена приватним підприємством «ГЕО» в м. Івано-Франківськ у 2010 році (рисунок 9-10, а.с.117-133, том 3).

Відповідно до наявної інформації, підставою виникнення права власності є Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №316938 від 02.08.2011 року.

У поземельній книзі на дану земельну наявна інформація про її параметри ділянку (рисунок 11, а.с.82, том 3).

На рисунку 12 висновку експерта наявне зображення своєрідної моделі земельної ділянки з кадастровим номером :08:007:0330 (а.с.95-зворот, том 4).

В результаті проведеного на місцевості натурного обстеження встановлено наступне.

В межах земельної ділянки з кадастровим номером :08:007:0292, по АДРЕСА_2 розміщені будівлі та споруди різного цільового призначення. В натурі (на місцевості) досліджувана земельна ділянка по периметру огороджена. У зв`язку з відсутністю власників та відсутності доступу до земельної ділянки під час обстеження була зафіксована межа земельної ділянки з південної сторони, яка проходить по кам`яній огорожі (рисунок 17-18, а.с.96-зворот, том 4).

В межах земельної ділянки з кадастровим номером :08:007:0330, по АДРЕСА_1 розміщені будівлі та споруди. В натурі (на місцевості) досліджувана земельна ділянка по периметру обгороджена, а саме:

- з північної та західної сторони наявна кам`яна огорожа;

- з південно-східної сторони межа частково проходить по стіні будівлі та частково наявна кам`яна огорожа (рисунок 13-16, а.с. 96, том 4).

Результати співставлення своєрідних моделей земельної ділянки з кадастровим номером :08:007:0292 відповідно до поземельної книги та відповідно до фактичних меж використання приведено на рисунку 20 (а.с. 97, том 4).

За результатами співставлення встановлено наступне:

- фактичне землекористування земельною ділянкою з кадастровим номером :08:007:0330 по АДРЕСА_1 не відповідає документації із землеустрою та поземельній книзі на дану земельну ділянку та наявне зміщення по координатам;

- відстань до поворотної т.1 фактичної земельної ділянки до т.4 земельної ділянки, відповідно до поземельної книги, становить 0,99 м;

- відстань від поворотної т.3 фактичної межі земельної ділянки до сторони від т.4 до т.5 земельної ділянки, відповідно до поземельної книги, становить 0,67 м;

- відстань від поворотної т.7 фактичної межі земельної ділянки до т.5 земельної ділянки, відповідно до поземельної книги, становить 0,38 м;

Відстань від поворотної т.9 фактичної межі земельної ділянки до т.6 земельної ділянки, відповідно до поземельної книги, становить 0,66 м;

- відстань від поворотної т.11 фактичної межі земельної ділянки до сторони від т.1 до т.2 земельної ділянки, відповідно до поземельної книги, становить 0,76 м;

- відстань від поворотної т.15 фактичної межі земельної ділянки до сторони від т.3 до т.4 земельної ділянки, відповідно до поземельної книги, становить 0,80 м.

Отже, фактичне землекористування земельною ділянкою з кадастровим номером :08:007:0330 по АДРЕСА_1 не відповідає документації із землеустрою та поземельній книзі на дану земельну ділянку, а саме наявне зміщення даної земельної ділянки по координатам (рисунок на а.с.99, том 4). Лініями синього кольору зображено межі земельної ділянки з кадастровим номером :08:007:0330, згідно поземельної книги, лініями червоного кольору зображено фактичні межі використання земельної ділянки з кадастровим номером :08:007:0330, лініями чорного кольору зображено вулицю Лучна.

Результати співставлення своєрідних моделей земельної ділянки з кадастровим номером :08:007:0330 відповідно до поземельної книги та відповідно до фактичних меж використання приведено на рисунку 22 (а.с. 98, том 4).

За результатами співставлення встановлено наступне:

- фактичне землекористування з кадастровим номером :08:007:0292, по АДРЕСА_2 не відповідає документації із землеустрою та поземельній книзі на дану земельну ділянку та наявне зміщення по координатам;

- відстань від поворотної т.2 фактичної межі земельної ділянки до сторони від т.14 до т.1 земельної ділянки, відповідно до поземельної книги, становить 0,82 м;

- відстань від поворотної т.3 фактичної межі земельної ділянки до сторони від т.14 до т.1 земельної ділянки, відповідно до поземельної книги, становить 0,76 м;

- відстань від поворотної т.6 фактичної межі земельної ділянки до т.13 земельної ділянки, відповідно до поземельної книги, становить 0,81 м;

- відстань від поворотної т.7 фактичної межі земельної ділянки до т.12 земельної ділянки, відповідно до поземельної книги, становить 1,34 м.

Отже, фактичне землекористування земельною ділянкою з кадастровим номером :08:007:0292 по АДРЕСА_2 не відповідає документації із землеустрою та поземельній книзі на дану земельну ділянку, а саме має місце зміщення даної земельної ділянки по координатам (рисунок на а.с.99-зворот, том 4). Лініями зеленого кольору зображено межі земельної ділянки з кадастровим номером :08:007:0292, згідно поземельної книги, лініями фіолетового кольору зображено фактичні межі використання земельної ділянки з кадастровим номером :08:007:0292, відповідно до результатів обстеження.

В судовому засіданні експерт Клебан Н., роз`яснюючи свій висновок, пояснив, що формування земельної ділянки в Держгеокадастрі проводиться на підставі документації із землеустрою. Вся інформація, яка наявна в документації землеустрою, заноситься в базу даних. В подальшому з цієї бази даних роздруковується поземельна книга. Як такої, в паперовому варіанті поземельної книги не існує, є роздруківка з бази даних. Тобто, це і слід рахувати як документацію із землеустрою. Згідно рисунку, що знаходиться на аркуші справи 99-зворот в томі 4, земельна ділянка позивачки розташована по відношенню до лінії зеленого кольору від точки 13 до точки 14, довжина сторони складає 11,38 метра. По технічній документації наявне накладення земельних ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на земельну ділянку, якою користується позивачка. Вирішення даного питання можливе внесенням змін Держгеокадастром в базі даних на підставі розробленої технічної документації із землеустрою.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободу від порушень і протиправних посягань.

Можливість мати і здійснювати цивільні права і нести цивільні обов`язки нерозривно пов`язана із наявністю способів захисту цих прав і інтересів і дієвою процедурою їх застосування.

У статті 78 Земельного Кодексу України визначено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

За змістом частини 1 статті 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

Відповідно до ч.ч. 1,3,4 та 9 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями 116, 118 ЗК України є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Підстави виникнення права на земельну ділянку та порядок оформлення речових прав на земельну ділянку передбачені ст.ст. 125 і 126 Земельного кодексу України.

Таким чином, аналогічно зазначені норми чинного земельного Кодексу України на час розгляду спору встановлюють нерозривний зв`язок між прийняттям рішення органом місцевого самоврядування про передачу земельних ділянок у власність громадян та видачею громадянам правовстановлюючих документів на право власності на земельні ділянки, або реєстрацією земельної ділянки у державному земельному кадастрі та відповідно у реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі ст.ст. 91, 96 ЗК України власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів та дотримуватися правил добросусідства.

Згідно зі статтею 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Тобто передбачений положеннями статті 152 Земельного кодексу України перелік способів захисту порушених не є вичерпним, а обраний спосіб захисту має відповідати характеру та змісту порушення.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (стаття 16 ЦК).

Відповідно до статті 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають, зокрема, викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки), кадастровий план земельної ділянки, матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки).

За змістом статті 198 ЗК України погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами необхідне при кадастровій зйомці як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок.

Згідно з положеннями статті 55 Закону № 858-IV установлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів, здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. Власники та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов`язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка.

Відповідно до статті 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

Згідно з пунктом 156 Порядку № 1051 виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду.

За обставинами справи, позивач користується земельною ділянкою по АДРЕСА_1 згідно рішення Народного суду м. Івано-Франківська від 17.11.1970 року, яким розподілено земельну ділянку при будинку АДРЕСА_1 та виділено, зокрема, ОСОБА_7 (бабі позивачки) 94 кв.м земельної ділянки.

В даному випадку було визначено параметри земельної ділянки, зроблено розподіл і встановлено певний порядок користування даної земельної ділянки відповідно до розподілу. Однак, правовий статус даної земельної ділянки не визначено. Документи, де були б наявні відомості про правовий статус земельної ділянки, відсутні.

30.07.2015 року рішенням №1843-56 Івано-Франківської міської ради позивачці надано дозвіл на складання проекту землеустрою. Під час реалізації зазначеного проекту виявлено невідповідність між фактичним землекористуванням та відомостями, внесеними до Державного земельного кадастру, а саме - існуючі зміщення (накладення) земельних ділянок суміжних землекористувачів відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на її земельну ділянку.

Оскільки добровільно врегулювати спірну ситуацію суміжні землекористувачі відмовляються, позивачка не може у встановленому порядку отримати у власність земельну ділянку.

З огляну на викладене, на підставі матеріалів справи та висновку експерта, наданого з урахуванням земельно-кадастрової документації, суд встановив порушення прав позивачки, виходячи з наступного.

Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) будинок АДРЕСА_1 , розроблений ОКП «Івано-Франківське бюро технічної інвентаризації» станом на 03.08.2010 рік, на якому наявна експлікація угідь та графічно зображено поділ земельної ділянки із зазначеними частками, що розроблений 20.05.1971 року.

Відповідно до кадастрового плану земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , земельна ділянка по периметру межує: від А до Б не зазначено; від Б до В земельна ділянка ОСОБА_18 , від В до А - не зазначено (а.с.29, том 1).

Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та поземельної книги, земельна ділянка по периметру межує: від А до Б землі Івано-Франківської міської ради (в спільному користуванні ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 - ОСОБА_19 ); від Б до В земельна ділянка ОСОБА_4 ; від В до Г земельна ділянка ОСОБА_20 ; від Г до А - землі Івано-Франківської міської ради (вул.. Лучна).

Згідно інформації, яка міститься у поземельній книзі (реєстраційний номер земельної ділянки у Державному реєстрі прав 65, дата державної реєстрації 17.05.2010 рік), земельна ділянка по АДРЕСА_2 , з кадастровим номером :08:007:0292, площею 0,0763 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належить ОСОБА_4 . У поземельній книзі наявна інформація про параметри зазначеної земельної ділянки.

Відповідно до технічної документації із землеустрою та поземельної книги, земельна ділянка по периметру межує: від А до Б земельна ділянка ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ; від Б до В земельна ділянка ОСОБА_22 ; від В до Г - землі міської ради; від Г до Д земельна ділянка ОСОБА_25 ; від Д до Е земельна ділянка ОСОБА_26 ; від Е до Є земельна ділянка ОСОБА_27 ; від Є до Ж земельна ділянка ОСОБА_28 ; від Ж до З - земельна ділянка ОСОБА_29 ; від З до А земельна ділянка ОСОБА_30 .

Згідно інформації, яка міститься у поземельній книзі (реєстраційний номер земельної ділянки у Державному реєстрі прав 34683444, дата державної реєстрації 12.12.2019 рік), земельна ділянка по АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :08:007:0330, площею 0,0525 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належить ОСОБА_5 . У поземельній книзі наявна інформація про параметри зазначеної земельної ділянки.

Відповідно до технічної документації із землеустрою та поземельної книги, земельна ділянка по периметру межує: від А до Б земельна ділянка ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; від Б до В земельна ділянка ОСОБА_16 ; від В до Г земельна ділянка ОСОБА_17 (правонаступник ОСОБА_31 ), ОСОБА_6 ; від Г до А землі міської ради (вул. Лучна).

Враховуючи висновки експертиз та відомості із поземельних книг, координати і дирекційні кути земельних ділянок з кадастровим номером :08:007:0330 (власник ОСОБА_5 ), :08:007:0292 (власник ОСОБА_4 ), зазначені у технічній документації, не відповідають їх межам на місцевості.

За встановленими обставинами очевидним є те, що існує помилка у характеристиках земельних ділянок відповідачів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у технічній документації.

В результаті цієї помилки відбулося зміщення координат земельних ділянок відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на частину земельної ділянки, якою користується ОСОБА_1 -М., що створило для неї перешкоди для оформлення права власності на таку площу земельної ділянки, яка була їй передана рішенням органу місцевого самоврядування 0,0174 га (а.с.27 зворот, том 1) і якою вона фактично користується з визначенням твердих меж у співвідношенні до суміжних землевласників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.26 Закону України «Про землеустрій» замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи.

Перелік розробників технічної документації визначений у частині 2 статті 26 зазначеного Закону.

Безперечно, усім обсягом прав щодо земельних ділянок, які перебувають у приватній власності, наділені лише їх власники, тому замовниками документації із землеустрою, в тому числі і з метою усунення помилок, можуть бути лише вони.

Отже, помилка у характеристиках земельних ділянок могла бути усунута у позасудовому порядку за наявності згоди суміжних землевласників. Проте, цього відповідачі в добровільному порядку не вчинили.

Відтак, усунення перешкод позивачці в оформленні її права власності на земельну ділянку визначеною органом місцевого самоврядування площею можливе лише після приведення технічної документації із землеустрою на земельні ділянки, належні відповідачам ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , у відповідність до правовстановлюючих документів, на підставі яких у них виникло право на земельні ділянки і відповідно до яких мала би бути розроблена технічна документація.

Позов до ОСОБА_2 про усунення перешкод в оформленні права власності на земельну ділянку необґрунтований, оскільки акт погодження меж земельної ділянки це документ, що підтверджує відсутність претензій з боку правовласників сусідніх земель на встановлення меж відведеної земельної ділянки.

Згідно зі статтею 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Захист земельних прав - це передбачені законом способи охорони цих прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 514/1571/14 (провадження № 14-552цс18) та у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15 (провадження № 14-652цс18), зазначила про те, що стадія погодження меж земельної ділянки при виготовленні землевпорядної документації є допоміжною. Стаття 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами. Із цього не випливає, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документа - акта погодження меж, слід вважати, що погодження меж не відбулося. Погодження меж полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акта, а із мотивів відмови. Якщо такими мотивами є виключно неприязні стосунки - правового значення вони не мають. У разі виникнення спору сама по собі відсутність погодження меж не є підставою для того, щоб вважати прийняте рішення про приватизацію незаконним. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може бути підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів.

Підсумовуючи наведене, відмова ОСОБА_2 підписати акт погодження меж земельної ділянки ОСОБА_1 -М. при розробці технічної документації і складання документу, саме по собі не є перешкодою в оформленні права власності на земельну ділянку.

Отже, судом не встановлено порушення відповідачкою ОСОБА_2 прав позивача, тому підстави для задоволення позовних вимог в частині позову до ОСОБА_2 про усунення перешкод в оформленні права власності на земельну ділянку шляхом зобов`язання погодити межі земельної ділянки відсутні.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи і неправильно застосовані норми матеріального права, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 травня 2021 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 і ОСОБА_5 задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_4 привести технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку на АДРЕСА_1 із кадастровим номером 0:08:007:0292 у відповідність до правовстановлюючих документів.

Зобов`язати ОСОБА_5 привести технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку на АДРЕСА_1 із кадастровим номером 0:08:007:0330 у відповідність до правовстановлюючих документів.

Відмовити у задоволенні позову до ОСОБА_2 про усунення перешкод в оформленні права власності на земельну ділянку шляхом зобов`язання погодити межі земельної ділянки.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: І.О. Максюта

Л.В. Василишин

В.Д. Фединяк

Повний текст постанови складено 30 квітня 2024 року.