Гребінківський районний суд Полтавської області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 528/657/24
Провадження № 2-з/528/10/24
У Х В А Л А

Іменем України

21.06.2024 м. Гребінка

21 червня 2024 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Татіщевої Я.В., секретаря Трохименка В.В., розглянувши в залі суду м.Гребінка заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

До провадження Гребінківського районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову.

До суду надійшов цивільний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гуріна Тетяна Вікторівна, про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Разом із позовом до суду надійшла заява про забезпечення позову.

Із заяви про забезпечення позову вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис № 30348 від 23.09.2021 року про стягнення з заява ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО» заборгованості у розмірі 15788,00 грн., виконання якого здійснює приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гуріна Тетяна Вікторівна, ВП №67550585 від 17.11.2021 року.

Зазначає, що 23.05.2024 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

Заявник зазначає, що невжиття заходу забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених прав, за захистом яких вона звернулася до суду.

На підставі викладеного, просить суд зупинити стягнення на підставі виконавчого документа.

У відповідності до положень частини 1 статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). У зв`язку з викладеним, розгляд заяви про забезпечення позову здійснюється в порядку письмового провадження, без фіксації технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно із частинами 1, 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із статтею 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові №6-605цс16 від 25 травня 2016 року, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову, підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа, оскільки саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому законом передбачена можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Крім того, в даній справі підлягає застосуванню така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З матеріалів справи вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гуріною Т. здійснюються виконавчі дії у виконавчому провадженні № №67550585 від 17.11.2021 року по примусовому виконанню виконавчого напису № 30348 від 23.09.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО» заборгованості у розмірі 15788,00 грн.

Враховуючи те, що приватним виконавцем відкрито виконавче провадження за оспорюваним виконавчим написом, в рамках якого здійснюються виконавчі дії, необхідність застосування заходів забезпечення позову випливає з фактичних обставин справи, що свідчить про наявність підстав вважати, що існує ризик подальшого стягнення та відчуження належного позивачу майна та коштів, що унеможливить виконання рішення у даній справі, що в силу положень ст. 149-153 ЦПК України свідчить про обґрунтованість поданої заяви про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Заява про забезпечення позову в частині зупинення стягнення на підставі виконавчого документа в достатній мірі обґрунтована необхідністю забезпечення позову, заявником викладено свої доводи щодо можливості настання несприятливих наслідків у разі невжиття таких заходів, а зазначені підстави та вид забезпечення позову є співмірними з вимогами, які заявлені, а вид забезпечення позову обрано відповідно до пункту 6 частини 1 статті 150 ЦПК України.

У заяві про забезпечення позову вказано як причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, так і обґрунтовано необхідність їх вжиття, як це передбачено ст. 151 ЦПК України.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Крім того, обраний спосіб забезпечення позову не спричинить невідновлюваної шкоди відповідачу, а також відсутні обставини, передбачені частиною 3 статтею 154 ЦПК України, а тому немає підстав для зустрічного забезпечення позову.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Аналогічні висновки містяться у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 16 серпня 2019 року у справі № 910/1040/18.

За таких обставин, забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за вказаним виконавчим написом пов`язане з розглядом справи про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а так само із виконанням можливого рішення за результатами її розгляду. Заявлені заходи забезпечення позову є співмірними із предметом позовних вимог, тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви в частині зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 30348 від 23.09.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О.

Керуючись ст.ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за виконавчим написом, який був вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., 23.09.2021 року № 30348, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО» заборгованості у розмірі 15788,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копії ухвали для негайного виконання надіслати приватному виконавцю виконавчого округу Полтавської області Гуріній Тетяні Вікторівні.

Копії ухвали надіслати сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Я. В. Татіщева