Справа № 606/1003/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

представника позивачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Теребовля у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представника позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_4 , про визнання права власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог представник позивачів вказує, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, що складається із 1 члена: головою якого була ОСОБА_6 . ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилася спадщина за законом на належний їй житловий будинок, яку прийняв син ОСОБА_5 в порядку передбаченому передбаченому ст. 549 ЦУ УРСР, однак не оформив спадкові права. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому майно, в тому числі і на житловий будинок. Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєвої Л.І. позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у з"язку із не визначенням частки майна, що підлягає успадкуванню після смерті ОСОБА_5 на житловий будинок. Посилаючись на наведене представник позивача, просить задовольнити позов.

Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити.

ОСОБА_4 у судове засідання не з"явилася, однак надала заяву, відповідно до якої не заперечує проти задоволення позовних вимог позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивачів, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Як вбачається із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 20.04.1990 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Теребовлянської районної ради народних депутатів №71 від 20.04.1990 року, житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_6 та складається з 4-ох членів.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Теребовлянської міської ради Тернопільського району Тернопільської області від 08.05.2023 року №09-04/15/95, у свідоцтві на право особистої власності на житловий будинок станом на 20.04.1990рік в АДРЕСА_1 допущена помилка щодо членів колгоспного двору, а фактично згідно погосподарської книги №2 рахується один член колгоспного двору.

Згідно з довідкою виданою виконкомом Теребовлянської міської ради Тернопільського району Тернопільської області від 08.05.2023 року №09-04/15/96, ОСОБА_6 була головою колгоспного двору станом на 25.04.1990 року в АДРЕСА_1 ; ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до копії рішення №93 від 27.02.2008 року Долинської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області "Про перейменування вулиці в с. Долина", вирішено перейменувати вулицю в с. Долина Теребовлянського району Тернопільської області з вулиці "Теребовлянська" на вулицю "Янівська"

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що колгоспний двір що по АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим повторно 24.07.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теребовлянського районного управління юстиції у Тернопільській області.

Після її смерті відкрилася спадщина за законом на належну їй частку житлового будинку, яку прийняв син ОСОБА_5 в порядку передбаченому ст. 549 ЦУ УРСР, однак не оформив спадкові права, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Теребовлянської міської ради Тернопільського району Тернопільської області 12.12.2023 року №09-04/15/451.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теребовлянського районного управління юстиції у Тернопільській області.

Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєвої Л.І. №714/02-31 від 14.11.2023 року, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із не визначенням частки майна, що підлягає успадкуванню після смерті ОСОБА_5 на житловий будинок. Згідно п.3. ст. 1268 ЦКУ дружина померлого ОСОБА_2 та доньки померлого ОСОБА_4 , ОСОБА_3 прийняли спадщину, так як постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Теребовлянської міської ради Тернопільського району 09.05.2023 року; крім них інші спадкоємці згідно ст. 1261 ЦКУ за законом відсутні. 13.11.2023 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 укладено договір про поділ спадкового майна, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєвою Л.І. та зареєстрованого в реєстрі за №2250, згідно якого дружина померлого ОСОБА_2 та донька померлого ОСОБА_3 спадкують по 1/2 частці житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 ; а донька померлого ОСОБА_4 спадкуватиме 1/4 частку квартири під АДРЕСА_2 .

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного

Згідно з вимогами ч. 1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з нормами ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно довимог ч.1ст.1261 ЦПК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За вказаних вище обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги представника позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права вланості на спадкове майно за спадкоємцем є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають до задоволення у повному обсязі. А тому слід визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . А також визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Керуючись ст.ст. 3,4, 12,81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.392, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, суд ,-

В ИР ІШ ИВ :

Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду .

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка