Житомирський апеляційний суд
Справа №287/2689/23 Головуючий у 1-й інст. Винар Л.В.
Категорія 70 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Талько О.Б.,

розглянув у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м. Житомирі цивільну справу №287/2689/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Олевського районного суду Житомирської області від 10 січня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Винар Л.В. в м. Олевську,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 07 жовтня 2015 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Хочинської сільської ради Олевського району Житомирської області за актовим записом №4. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні, при цьому відповідач проживає окремо та ухиляється від добровільного утримання дітей, хоча працевлаштований та має відповідний заробіток. Позивачка зазначає, що вона неодноразово зверталась до відповідача за допомогою, однак добровільно він не бажає їй допомагати. При цьому відповідач не є інвалідом, не страждає на тяжкі захворювання, має стабільний дохід. Тому позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі по 5000,00 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 10 січня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей - дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 5000,00 грн на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.11.2023 та до досягненнями ними повноліття. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що працює у філії «Олевське лісове господарство» та отримує заробітну плату в середньому 14000,00 грн., а розмір аліментів становить 10000,00 грн. Відтак, вважає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального і процесуального права та неповно встановлено обставини справи.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з посиланням на надані позивачкою докази, а саме офіційне працевлаштування відповідача, відсутність відомостей про майновий стан відповідача, дійшов висновку щодо його спроможності сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей, у розмірі по 5000,00 грн на кожного щомісячно.

Проте повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року №31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№2) від 27 листопада 1992 року, №250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 1, 2 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1-2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

При визначенні розміру аліментів відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно положень ч. 2, 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 24.03.2017 та серії НОМЕР_2 від 23.09.2021 року.

ОСОБА_1 та малолітні діти зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Із довідки, виданої Олевською міською радою Житомирської області за №1753 від 06.12.2023, малолітні діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходяться на утриманні матері ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 з 02.02.2022 працює у філії «Олевське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що малолітні діти сторін потребують матеріальної допомоги від відповідача, разом з тим, розмір визначених судом аліментів не відповідає встановленим у справі обставинам.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже у змагальному процесі саме на позивача лягає тягар доведення обґрунтованості його вимог, а на відповідача - доведення обґрунтованості його заперечень.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилалась на те, що діти проживають з нею, а відповідач у свою чергу, проживає окремо та самоусунувся від виховання і утримання дітей.

Аргументів щодо визначеного розміру аліментів позивач в позовній заяві не наводить.

Доказів на підтвердження власних доходів позивачем суду не надано.

Позивач ОСОБА_1 до суду першої інстанції подала довідку з місця роботи відповідача, яким є філія «Олевське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», водночас довідку про його доходи не подала.

Натомість відповідачем до апеляційної скарги надано довідку філії «Олевське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» №67 від 22.01.2024 про доходи, якою підтверджується його розмір заробітної плати, зокрема: січень 2023 року 5721,82 грн., лютий 2023 року 10490,00 грн., березень 2023 року 15680,00 грн., квітень 2023 року 15680,00 грн., травень 2023 року 15680,00 грн., червень 2023 року 17094,36 грн., липень 2023 року 15680,00 грн., серпень 2023 року 17000,00 грн., вересень 2023 року 22000,00 грн., жовтень 2023 року 17000,00 грн., листопад 2023 року 17000,00 грн., грудень 50911,04 грн.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць складає 3 028,00 грн., а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років 2 563,00 грн; дітей віком від 6 до 18 років 3 196,00 грн.

Колегія суддів зауважує, що участь батьків в утриманні своїх дітей повинна бути рівнозначною, позивач є працездатною жінкою, відомостей про розмір її доходів матеріали справи не містять.

З огляду на зазначені обставини, та з урахуванням вимог ст. 182 СК України, принципів справедливості, добросовісності, розумності та обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей колегія суддів дійшла висновку, що будуть достатніми для гармонійного фізичного і духовного розвитку дітей аліменти в розмірі по 2 500,00 грн на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

Визначений розмір аліментів на переконання колегії суддів дозволить зберегти баланс між потребами дитини та потребами відповідача.

Такий розмір аліментів відповідатиме інтересам та потребам дітей, буде необхідним для вирішення побутових та соціальних потреб, які виникатимуть в процесі їх розвитку.

Суд першої інстанції зазначених обставин в повній мірі не врахував і дійшов помилкового висновку про доведеність та обґрунтованість вимог позивача в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача. При цьому судом першої інстанції не враховано принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей.

Колегія суддів відхиляє вимоги апеляційної скарги про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з огляду на наступне.

У силу положень статей 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Позивач просила стягувати аліменти на утримання малолітніх дітей у твердій сумі.

У відповідності до роз`яснень, наданих у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у частині першій статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, системний аналіз норм статей 181 - 184 СК України з врахуванням роз`яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», дає підстави дійти висновку про те, що право на стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини має той з батьків, з ким проживає дитина, і право вибору способу виконання обов`язку щодо утримування дитини належить виключно останньому.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року №037-VIII було внесено ряд змін до Сімейного кодексу України, зокрема, надано право позивачу у справах про стягнення аліментів самостійно обирати спосіб їх стягнення у частці від доходу відповідача або у твердій грошовій сумі, а також змінювати спосіб стягнення аліментів, визначений попереднім рішенням суду, за окремим позовом, незалежного від наявності у платника аліментів офіційного працевлаштування та отримання регулярного чи мінливого заробітку (доходу).

Отже, діючим законодавством чітко визначено, що право вибору способу стягнення аліментів, у твердій сумі або в частині від заробітку (доходу) закріплено виключно за одержувачем аліментів, при цьому законом не встановлено підстав, за яких це право одержувача може бути обмежено.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині визначеного розміру аліментів з 5000,00 грн на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до 2 500,00 грн на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, відповідно до положень ст. 376 ЦПК України.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Олевського районного суду Житомирської області від 10 січня 2024 року змінити, зменшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 з 5000,00 грн до 2 500,00 грн на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді