Справа № 456/1231/24
Провадження № 2/456/640/2024
РІШЕННЯ

іменем України

/заочне/

11 червня 2024 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Марущак У.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Підстава позову(позиціяпозивача): Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором №0001_CASH від 16.09.2015 у загальному розмірі 96 461,43 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 16.09.2015 між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №0001_CASH. Відповідно до умов Кредитного договору dідповідачу надано кредит в сумі 30 000 грн., плата за користування - 24,95% річних. Окрім того, відповідно до 3.3. договору, щомісячно нараховується комісія в розмірі 3,5 % (умови погашення комісії також передбачені графіком погашення кредитної заборгованості). Повернення кредиту повинно відбуватись відповідно до графіку платежів, встановленого Додатком 1, що є невід`ємною частиною Кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору та графіку платежів 15.09.2018 відповідач був зобов`язаний здійснити останній платіж по договору, тобто повністю повернути кредитні кошти зі сплатою відповідних процентів за користування ними. Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в п. 2.2. Кредитного договору (перерахування на вказаний рахунок), що підтверджується відповідною Випискою. Отже, позивач свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту належним чином не виконав. Неодноразовими телефонними повідомленнями банку відповідача сповіщалося про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни. Однак умови вищезазначеного кредитного договору відповідачем не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості. Станом на 26.01.2024 заборгованість за кредитним договором становить 96 461,43 грн., з яких: 28 533,69 гривень заборгованість простроченого основного боргу; 34 891,41 гривень - заборгованість за простроченими відсотками; 33 036,33 гривень - заборгованість за комісією.

В судове засідання представник позивача - ОСОБА_2 не з`явився, 28.05.2024 подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача.

Позиція відповідача: відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи на 25.03.2024, 09.05.2024, 11.06.2024, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повернулися на адресу суду 02.04.52024, 23.04.2024, згідно довідки Укрпошти, з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Крім того, про призначення судового засідання на 09.05.2024, 11.06.2024 відповідача повідомлялось шляхом здійснення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик відповідача в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою судді від 05.03.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

Із кредитного договору №0001_CASH від 16.09.2015 вбачається, що такий було укладено між ПАТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 , за умовами якого банк надає позичальнику кредит в сумі 30 000,00 грн. на споживчі потреби, а позичальник повинен повернути кредит та сплатити проценти, та інші платежі, у встановлені терміни, згідно з умовами даного договору. Кредит надається банком шляхом виплати позичальнику кредитних коштів в сумі, визначеній в п. 2.1. частини 2 даного договору, з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України на власні потреби у сумі 30 000,00 грн, шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника. Проценти за користування кредитом сплачуються позичальником, виходячи із встановленої банком фіксованої процентної ставки в розмірі 24,95% річних /а.с. 4-9/.

В Додатку № 1 до кредитного договору міститься детальний розпис складових загальної вартості кредиту та графік платежів /а.с. 10-11/.

Розрахунком заборгованості підтверджується наявність заборгованості перед позивачем за кредитним договором №0001_CASH від 16.09.2015, яка становить 96 461,43 грн., з яких: 28 533,69 гривень заборгованість простроченого основного боргу; 34 891,41 гривень - заборгованість за простроченими відсотками; 33 036,33 гривень - заборгованість за комісією /а.с.13/.

З виписок по особовому рахунку ОСОБА_1 вбачається, що останній отримав грошові кошти та користувався ними /а.с.14-62/.

Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України.

Приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову.

Судом встановлено, що 16.09.2015 між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №0001_CASH, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 30 000,00 грн., плата за користування кредитом 24,95 % річних.

Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, що підтверджується відповідними виписками.

З матеріалів справи, зокрема виписки по особовому рахунку за період з 16.09.2015 по 26.01.2024 вбачається, що у порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання за таким належним чином не виконав, в результаті чого виникла заборгованість.

Таким чином, відповідно до розрахунку заборгованості за вищезгаданим кредитним договором станом на 26 січня 2024 року заборгованість відповідача за кредитом становить 96 461,43 грн., з яких: 28 533,69 грн. заборгованість простроченого основного боргу; 34 891,41 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 33 036,33 грн. - заборгованість за комісією.

Отже, позивач, свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі, однак відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував, чим допустив заборгованість перед позивачем.

Слід зазначити, що відповідач в судове засідання не з`явився та жодного доказу на спростування складеного позивачем розрахунку заборгованості не надав.

Таким чином судом встановлено, що відповідач не виконав взятих на себе за кредитним договором зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість перед банком в розмірі 96 461,43 грн., з яких: 28 533,69 грн. заборгованість простроченого основного боргу; 34 891,41 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 33 036,33 грн. - заборгованість за комісією, яка позивачем доведена повністю, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за кредитним договором №0001_CASH від 16.09.2015 про надання кредиту у загальному розмірі 96 461,43 грн.

Судові витрати.

Згідно зі ст.141 ЦПК України при задоволенні позовних вимог з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

На підставі наведеного, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3 028,00 грн., який підтверджено платіжною інструкцією №2242 від 01.02.2024.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 526, 582, 610-612, 651, 653, 1049, 1050, 1054 ЦК України, , ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 264, 265, 268, 280, 282 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 / на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» /01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, / заборгованості за кредитним договором №0001_CASH від 16.09.2015 в розмірі 96 461 /дев`яносто шість тисяч чотириста шістдесят одна/ грн. 43 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 / на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» /01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, / 3 028 /три тисячі двадцять вісім/ грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач:Акціонерне товариство «Таскомбанк», 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення

виготовлено 24.06.2024

Головуючий суддя В.Л.Бучківська