ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

І м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Ковалевської Л.М., при секретарі Кавунець А.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

Ухвалою судді від 13 березня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Ухвалою від 22.04.2024 року у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів відмовлено.

17.06.2024 в судовому засіданні було повторно подано клопотання представником відповідача про зупинення провадження у справі, яке мотивовано тим, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у складі Збройних Сил України у зв`язку з мобілізацією на підставі Указу Президента України від 24.02.2022р. №64/2022, що підтверджено документально.

Представник відповідача вказане клопотання підтримала, наголосивши на обов`язку суду зупинити провадження у даній справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України

Представник позивача у судовому засіданні категорично заперечував проти зупинення провадження у справі та надав заперечувальні пояснення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, суд вважає, що клопотання про зупинення провадження у справі підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

22.04.2024 року ухвалою Фастівського міськрайонного суду було відмовлено у задоволенні аналогічного клопотання представника відповідача у зв`язку з тим, що довідка, що була надана в обґрунтування першого клопотання, на переконання суду та з урахуванням правової позиції ВС, що викладена в ухвалі по справі № 757/5240/16-ц від 29.08.2022, не є належним доказом перебування сторони у складі Збройних сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан.

17.06.2024 представником відповідача подано до суду повторне клопотання про зупинення провадження по справі на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, в обґрунтування якого долучено копію витягу з Наказу В/Ч НОМЕР_1 (по стройовій частині).

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України введено воєнний стан із 05.30 год. 24.02.2022 року строком на 30 діб, який Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено. Станом на час винесення ухвали воєнний стан не скасовано.

Законом України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», щодо військового обов`язку громадяни України поділяються, зокрема, на військовослужбовців, тобто осіб, які проходять військову службу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

У п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 2 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

В даному випадку, перебування відповідача у складі Збройних Сил України під час воєнного стану, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, є безумовною підставою для зупинення провадження у справі незалежно від її складності.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 № 282 від 18.04.2023 року, солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 з 03.04.2023 року по теперішній час /а.с.43/.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.04.2024 року № 103, солдата ОСОБА_2 , номера обслуги 2 відділення гранотометного взводу роти вогневої підтримки ВЧ НОМЕР_1 , було відряджено по маршруту м. Київ оперативно тимчасове угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » оперативно стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та у зворотному напрямку терміном до окремого розпорядження з 08.04.2024 року, з метою виконання бойових (спеціальних) завдань з відсічі збройної агресії російської федерації.

Надані до суду документи є належними та допустимим доказами перебування відповідача на військовій службі у складі Збройних Сил України під час воєнного стану, при цьому, представником позивача відповідних доказів на спростування викладеного вище суду не надано.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оборону України", оборона України - система політичних, економічних, соціальних, воєнних, наукових, науково-технічних, інформаційних, правових, організаційних, інших заходів держави щодо підготовки до збройного захисту та її захист у разі збройної агресії або збройного конфлікту.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України визначено обов`язок, а не право суду зупинити провадження у справі з зазначеної у ньому підстави. Цією нормою не передбачено можливість зупинення провадження у справі в залежності від участі чи неучасті у бойових діях сторони, яка перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формуваннях, що переведені на воєнний стан.

Враховуючи той факт, що відповідач перебуває у лавах Збройних Сил України, що підтверджується вищезазначеними доказами, суд переконаний, що існують обставини, які, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України унеможливлюють продовження розгляду цивільної справи та наявність яких є підставою для зупинення провадження у справі, а тому обов`язком суду є зупинення провадження у справі до припинення перебування відповідача на військовій службі у складі Збройних Сил України, під час воєнного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Після усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі, відповідач зобов`язаний повідомити про це суд.

Керуючись ст. 251, 254, 259, 268, ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів зупинити до припинення перебування відповідача на військовій службі у складі Збройних Сил України, під час воєнного стану.

Після усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі зобов`язати представника відповідача повідомити про це суд невідкладно.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду виготовлений 21.06.2024.

Суддя Л.М. Ковалевська