КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Кафідова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 753/16438/23

19 червня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А.

при секретарі - Смолко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 січня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Сирбул О.Ф. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про захист прав споживачів, шляхом визнання бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

12 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про захист прав споживачів, шляхом визнання бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що КП «Київтеплоенерго» надає йому послугу з централізованого постачання гарячої води. Оскільки квартира в якій проживає позивач за адресою: АДРЕСА_1 має двох власників, особові рахунки, на комунальні послуги, у відповідача, розділені. Так, позивачу належить особовий рахунок № НОМЕР_1 , з відповідним лічильником гарячої води № 432228, що встановлений у ванній кімнаті. Власник іншої половини квартири, має особовий рахунок № НОМЕР_2 , з відповідним лічильником гарячої води № 055359, що встановлений у кухні.

16 березня 2023 року, позивачу стало відомо, що відповідач 31 серпня 2021 року зняв з абонентського обліку квартирний лічильник гарячої води №055359, який відноситься до о/р № НОМЕР_2 та заблокував його особистий кабінет, мотивуючи це тим, що відсутня інформація про чергову повірку лічильника № 055359. Відповідач зняв з обліку лічильник, який відноситься до о/р № НОМЕР_2 , який належить іншому співвласнику квартири, яка взагалі не платить за послуги відповідача, через що, позивач не може надати відповідачу, показники лічильника гарячої води та сплатити кошти через інтернет. Відповідач, почав проставляти показники квартирного лічильника гарячої води на свій розсуд, які значно більші ніж він споживав. При цьому відповідач не повідомив його завчасно, про зняття лічильника з абонентського обліку.

18 квітня 2023 року позивач звернувся до відповідача, з письмовим зверненням, повідомити його, на підставі якого нормативного акту, його квартирний лічильник гарячої води, був знятий з абонентського обліку та заблокований персональний кабінет, проте відповіді, на своє звернення не отримав. У серпні місяці відповідач розблокував особистий кабінет позивача, в якому позивач виявив, що відповідач підключив на його особистий рахунок й лічильник гарячої води № НОМЕР_3 , який відноситься до о/р НОМЕР_2 . Тобто, відповідач, нараховував, плату за гарячу воду по двом особовим рахункам № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 . Позивач двічі звертався до відповідача, з проханням усунути невідповідності, але відповідач цього не зробив.

16 березня 2023 року, відповідач повідомив, що у разі надання документів, про повірку лічильника гарячої води, відповідач зробить перерахунок вартості гарячої води з урахуванням показань лічильника гарячої води. Позивач надав відповідачу, сертифікати відповідності технічним вимогам лічильників гарячої води № 055359 та № 432228, але відповідач, до цього часу не зробив перерахунок, чим порушив положення п. 2, п. 4, п. 8, п. 10 ч. 1 ст. 7, п. 3, п. 5 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а саме: про порядок надання послуги, про усунення недоліків при наданні послуги, на перевірку кількості наданих послуг, про надання інформації про послуги, про перерахунки вартості послуг.

З урахуванням вище викладеного просив суд визнати бездіяльність КП «Київтеплоенерго» щодо виконання перерахунку вартості послуги з централізованого постачання гарячої води, з урахуванням показників квартирного лічильника гарячої води № 055359, по особовому рахунку № НОМЕР_2 , такою, що порушує права ОСОБА_1 , як споживача комунальних послуг; визнати бездіяльність КП «Київтеплоенерго» щодо виконання перерахунку вартості послуги з централізованого постачання гарячої води, з урахуванням показників квартирного лічильника гарячої води № 432228 по особовому рахунку № НОМЕР_1 , такою, що порушує права ОСОБА_1 як споживача комунальних послуг; зобов`язати КП «Київтеплоенерго» виконати перерахунок вартості послуги з централізованого постачання гарячої води, з урахуванням показників квартирного лічильника гарячої води № 055359, по особовому рахунку № НОМЕР_2 , за період з 01.09.2020 по дату набрання рішенням суду законної сили; зобов`язати КП «Київтеплоенерго» виконати перерахунок вартості послуги з централізованого постачання гарячої води, з урахуванням показників квартирного лічильника гарячої води № 432228, по особовому рахунку № НОМЕР_1 , за період з 01.09.2020 по дату набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30 січня 2024 року у задоволені позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про захист прав споживачів, шляхом визнання бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30 січня 2024 року, 02 квітня 2024 року позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального права.

Зазначає, що він проживає та є власником 1/2 частини квартири, за вказаною адресою. Іншою 1/2 частиною квартири володіє інша власниця. Комунальне підприємство виконавчого органу Київради надає йому послугу з централізованого постачання гарячої води. Квартира, згідно проекту на будинок, обладнана двома стояками водопроводу гарячої води : один стояк водопроводу - в кухні, другий стояк - у ванній кімнаті. На кожному із стояків гарячої води ,встановлено по одному лічильнику гарячої води.

Оскільки квартира має двох власників, то вони, добровільно розподілили особові рахунки, на комунальні послуги, у відповідача, що підтверджується Актом № 64116 зняття контрольних показань з вузла розподільного обліку гарячої води, від 11.03.2024 року. Так, йому належить особовий рахунок № НОМЕР_1 , з відповідним лічильником гарячої води № 432228, що встановлений у ванній кімнаті. Власниця іншої половини квартири, має особовий рахунок № НОМЕР_2 , з відповідним лічильником гарячої води № 055359, що встановлений у кухні, розташованій в іншому кінці квартири. При цьому суд не прийняв до уваги, що співвласники добровільно поділили особові рахунки, на комунальні послуги у відповідача.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно посилається на ст.ст.7,32 Закону України «Про житлово- комунальні послуги», вказуючи, що споживач має оплачувати за спожиту гарячу воду. При цьому,суд не вказав на підставі яких доказів зроблено висновок, що він не сплачую за спожиту воду.

Окрім того, суд першої інстанції невірно встановив, що лічильник гарячої води № 432228, зареєстрований за особовим рахунком № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 .

Зазначає, що суд першої інстанції невірно встановив обставину, що «за індивідуальним засобом обліку гарячої води зав. № 432228 взагалі не передавалися показники». При цьому суд першої інстанціїне вказав на підставі якого доказу прийшов до такого висновку.

Суд першої інстанції, прийшов до висновку, що позивач не передавав показники лічильників такий тривалий проміжок часу, проте не вияснив, чому відповідач, за цей проміжок часу, жодного разу не провів контрольне зняття показань лічильників води, як того вимагає абзац 3 п.2 ст. 11 Закону України « Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та п.29 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою КМ України , від 05 липня 2019 року, № 690.

21 травня 2024 року до Київського апеляційного суду від представника відповідача Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» Ральчук Наталії Володимирівни надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник відповідача на доводи апеляційної скарги, щодо нарахування за житлово- комунальні послуги та розподілу за особовими рахунками індивідуальних засобів обліків гарячої водиґ, зазначала, що згідно із даними програмного комплексу для проведення розрахунків за житлово-комунальні послуги в кв. АДРЕСА_2 облік споживання гарячої води до вересня 2021 року здійснювався індивідуальним засобом обліку гарячої води зав. № 05535) марки КВ - 1,5, дата останньої метрологічної повірки 01.01.2014.

Зазначений засіб обліку зав. № 055359 у програмному комплексі Підприємства закріплено за о/р НОМЕР_2 , який відкрито на ОСОБА_2 .

Індивідуальний засіб обліку гарячої води зав. № 055359 одночасно обліковував два особових рахунки: особовий рахунок № НОМЕР_1 , який було відкрито на ОСОБА_1 ; особовий рахунок № НОМЕР_2 , який було відкрито на ОСОБА_2 .

Внутрішньоквартирна система гарячої води квартири АДРЕСА_3 не передбачає встановлення окремого лічильника на кожен о/р, спожитий згідно показників лічильника обсяг гарячої води розподіляється між двома о/р пропорційно кількості проживаючих мешканців по кожному о/р.

Зазначає, що у зв?язку з ненаданням показників індивідуальних засобів обліку гарячої води протягом тривалого часу нарахування за послугу з постачання гарячої води по вищезазначеній квартирі проводились згідно з показаннями будинкового засобу обліку як для квартири, яка не має квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири.

Вказує на те, що про прострочення терміну метрологічної повірки індивідуального засобу обліку гарячої води власників вищезазначеної квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_2 (о/р НОМЕР_2 ) та ОСОБА_1 : було повідомлено шляхом відображення інформації в рахунках повідомленнях за червень-вересень 2021 року.

В подальшому у вересні 2021 року у зв?язку з простроченням терміну метрологічної повірки індивідуальний засіб обліку гарячої води було знято з обліку в програмному комплексі для проведення розрахунків за житлово-комунальні послуги.

Зазначає, що апелянтом, після розгляду справи № 753/9707/23 до підприємства у серпні 2023 року було надано Свідоцтво про повірку індивідуального засобу обліку гарячої води зав. № 055359 від 13.07.2023 року, яке підтверджує точність його роботи та Свідоцтво про повірку індивідуального засобу обліку гарячої води зав. № 432228 від 13.07.2023 року. На думку представника відповідача цим доказом підтверджується, що до 13.07.2023 року засоби обліку гарячої води у квартирі АДРЕСА_3 були такими, що не пройшли повірки, а за індивідуальним засобом обліку гарячої води зав. № 432228 взагалі не передавалися показники.

Вказує на те, що апелянтом в суді першої інстанції не надані докази до позовної заяви про відключений та не користуванням лічильником № 432228 (акт опломбування, встановлення заглушки тощо), проте зафіксовані покази лічильника № 43228 000786,195 м3 та надане свідоцтво про повірку зазначеного засобу обліку, що підтверджує його працездатність та факт користування споживачем.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач є власником 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 . КП «Київтеплоенерго» надає послуги з централізованого постачання гарячої води до будинку АДРЕСА_4 .

Згідно з даними програмного комплексу для проведення розрахунків за житлово-комунальні послуги в квартирі АДРЕСА_3 облік споживання гарячої води до вересня 2021 року здійснювався індивідуальним засобом обліку гарячої води зав. № 055359 марки КВ - 1,5, дата останньої метрологічної повірки 01.01.2014.

Індивідуальний засіб обліку гарячої води зав. № 055359 одночасно обліковував два особових рахунки: особовий рахунок № НОМЕР_1 , який було відкрито на ОСОБА_1 ; особовий рахунок № НОМЕР_2 , який було відкрито на ОСОБА_2 .

Внутрішньоквартирна система гарячої води квартири АДРЕСА_3 не передбачає встановленнята закріплення окремого лічильника на кожен особовий рахунок.

Про прострочення терміну метрологічної повірки індивідуального засобу обліку гарячої води власників вищезазначеної квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_2 (о/р НОМЕР_2 ) та ОСОБА_1 (о/р НОМЕР_1 ) було повідомлено шляхом відображення інформації в рахунках-повідомленнях за червень-вересень 2021 року.

Засіб обліку в програмному комплексі закріплено за о/р НОМЕР_2 , який відкрито на ОСОБА_2 .

У вересні 2021 року у зв`язку з простроченням терміну метрологічної повірки індивідуальний засіб обліку гарячої оди було знято з обліку в програмному комплексі для проведення розрахунків за житлово-комунальні послуги.

З вересня 2021 року відповідачем нарахування за послугу з постачання гарячої води по вищезазначеній квартирі проводились згідно з показаннями будинкового засобу обліку як для квартири, яка не має квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири.

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва розглядалася цивільна справа № 753/9707/23 про захист прав споживачів та відшкодування моральної шкоди, в рамках якої позивачем заявлялися позовні вимоги щодо неправомірних дій КП «Київтеплоенерго» щодо індивідуального засобу обліку гарячої води зав. № 055359. Після розгляду справи № 753/9707/23 позивач надав до КП «Київтеплоенерго» Свідоцтво про повірку індивідуального засобу обліку гарячої води зав. № 055359 від 13.07.2023, яке підтверджує точність його роботи та Свідоцтво про повірку індивідуального засобу обліку гарячої води зав. № 432228 від 13.07.2023.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що до 13.07.2023 засоби обліку гарячої води у квартирі АДРЕСА_3 були таким, що не пройшли повірки, а за індивідуальним засобом обліку гарячої води зав. № 432228 взагалі не передавалися показники.

Всерпні 2023 року індивідуальний засіб гарячої води зав. № 055359 відповідно до наданих документів та звернень позивача щодо проходження метрологічної повірки було відновлено на обліку в програмному комплексі для проведення розрахунків за житлово-комунальні послуги. При проведенні контрольного зняття показників з індивідуального засобу обліку гарячої води зав. № 055359 працівниками КП «Київтеплоенерго» виявлено наявність в вищезазначеної квартирі АДРЕСА_3 ще одного індивідуального засобу обліку гарячої води за № 432228, який в програмному комплексі КП «Київтеплоенерго» закріплено за о/р НОМЕР_2 , який відкрито на ОСОБА_2 .

Відповідно до наданого Свідоцтва про повірку лічильника № 432228 та контрольного зняття показників засобу обліку гарячої води зав. № 432228 зафіксовані покази лічильника 000 786,195 м3. Працівниками відповідача зафіксований факт, що лічильник № 432228 придатний до використання та встановлений у ванній кімнаті квартири АДРЕСА_3 про що складено акт № 62890 від 28.08.2023. Власник квартири від опломбування зазначеного лічильника відмовився про що зазначено у примітках акту.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про захист прав споживачів, шляхом визнання бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, суд першої інстанції посилався на те, що у вересні 2021 року у зв`язку з простроченням терміну метрологічної повірки індивідуальний засіб обліку гарячої води було знято з обліку в програмному комплексі для проведення розрахунків за житлово-комунальні послуги.

З матеріалів справи вбачається, що інформація щодо заводського номера, марки та дати останньої повірки лічильника № 055359 у відповідача була відсутня до серпня 2023 року (до дати подання позивачем свідоцтва про повірку). Позивачем не було вчасно надано документи на вузли розподільного обліку та свідоцтв про їх повірку. У зв`язку з ненаданням показників індивідуальних засобів обліку гарячої води протягом тривалого часу нарахування за послугу з постачання гарячої води по квартирі позивача проводились згідно з показаннями будинкового засобу обліку як для квартири, яка не має квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Порядок здійснення нарахувань за послугу з постачання гарячої води врегульовано Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі - Правила № 630).

Так, ч. 2 п. 14 Правил встановлено, що показання квартирних засобів обліку знімаються споживачем щомісяця.

Незалежно від споживання чи не споживання послуги в розрахунковому періоді, в контексті ч. 2 п. 14 Правил, показання споживачем повинні передаватися щомісяця.

Відповідно до п. 2 ст. 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» споживач щомісяця передає показання вузлів розподільного обліку виконавцю відповідних комунальних послуг.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» у разі недопущення споживачем (його представником) виконавця або іншої особи, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, до відповідного вузла обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії для зняття показань або в разі ненадання у визначений договором строк споживачем виконавцю показань відповідного вузла обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії, якщо такі показання згідно із законом або договором зобов`язаний знімати споживач, для цілей комерційного або розподільного обліку виконавцем комунальної послуги протягом трьох місяців приймається середньодобове споживання таким споживачем відповідної комунальної послуги за попередні 12 місяців (для послуг з теплопостачання - за середнім споживанням попереднього опалювального періоду).

У разі відсутності інформації про показання вузлів обліку та/або недопущення споживачем виконавця або іншої особи, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, до відповідного вузла обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії для зняття показань після закінчення тримісячного строку з дня недопуску виконавець комунальної послуги зобов`язаний здійснювати розрахунки з такими споживачами як із споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку.

Після відновлення надання показань вузлів обліку такими споживачами виконавець відповідної комунальної послуги або інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, зобов`язані провести перерахунок із споживачем, а для вузлів розподільного обліку - з усіма споживачами будівлі.

Позивачем не було надано докази про відключення та не користуванням лічильником № 432228 (акт опломбування, встановлення заглушки тощо). Проте, зафіксовані покази лічильника № 432228 (000 786,195 м3) та надане Свідоцтво про повірку зазначеного засобу обліку, що підтверджує його працездатність та факт користування споживачем, що є підставою для здійснення перерахунку за весь період не облікованого використання приладу обліку (з 01.05.2018 - з моменту початку діяльності КП «Київтеплоенерго»), відповідно до Закону України «Комерційний облік теплової енергії та водопостачання», як для приміщення які не оснащені вузлами розподільного обліку.

Відповідно до п. 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572 встановлено, що у разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних послуг та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю зареєстрованих осіб, що проживають у квартирі, житловому приміщенні у гуртожитку; за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалюваної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар).

Після винесення рішення про поділ особового рахунку, квартира, залишається у загальному користуванні, але кожен власник стає власником своєї частини житла та здійснює оплату за неї. Одна частина квартири (кімнати) виділяється в окреме користування, а друга - в загальне.

Системний аналіз зазначених норм цивільного та житлового законодавства України дає підстави дійти висновку про те, що відкриття окремих особових рахунків на кожного із співвласників можливе лише після виділення часток кожного із співвласників або встановлення порядку користування спірною квартирою, оскільки для відкриття окремих особових рахунків має бути зазначено, яка площа приміщення виділяється особі в користування і яка площа залишається в спільному користуванні, вказану правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 20 січня 2020 року у справі № 711/8946/18.

Так, внутрішньо квартирна система гарячої води квартири АДРЕСА_3 не передбачає встановлення окремого лічильника на кожен особовий рахунок, оскільки місця загального користування є санвузол, кухня, ванна.

Спожитий, згідно показників лічильника обсяг гарячої води розподіляється між двома особовими рахунками пропорційно кількості проживаючих мешканців по кожному особовому рахунку.

А отже, індивідуальні засоби обліку гарячої води зав. № 055359 та зав. № 432228 встановлені відповідно у санвузлі/кухні та ванній є лічильниками, які одночасно обліковують два особових рахунки: особовий рахунок № НОМЕР_1 , який було відкрито на ОСОБА_1 ; особовий рахунок № НОМЕР_2 , який було відкрито на ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначено вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів, тобто в ситуації, що коментується таким вузлом є квартирний засіб обліку гарячої води (лічильник).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначено, що обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором.

Проведення повірки квартирного засобу обліку є обов`язком його власника, тобто споживача відповідної комунальної послуги. Виняток з зазначеного правила можливий тільки у випадку покладення законом або договором такого обов`язку на іншого суб`єкта відносин у сфері житлово-комунальних послуг.

Враховуючи положення Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» повірка повинна здійснюватися за рахунок власника такого вузла обліку.

Згідно абз. 18 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

У вересні 2021 року у зв`язку з простроченням терміну метрологічної повірки індивідуальний засіб обліку гарячої води було знято з обліку в програмному комплексі для проведення розрахунків за житлово-комунальні послуги.

З матеріалів справи вбачається, що інформація щодо заводського номера, марки та дати останньої повірки лічильника № 055359 у відповідача була відсутня до серпня 2023 року (до дати подання позивачем свідоцтва про повірку). Також була відсутня інформація до серпня 2023 року (до дати подання позивачем свідоцтва про повірку) та виходу представників відповідача на огляд для зняття контрольних показників з вузла розподільного обліку гарячої води щодо знаходження у квартирі АДРЕСА_5 .

Відповідно до п. 11 правил № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку.

Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загально будинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції відносно того, що позивачем не надано документи на вузли розподільного обліку та свідоцтва про їх повірку, а тому нарахування за послугу з постачання гарячої води в його квартирі проводились як для приміщення, яке не оснащено індивідуальним засобом обліку гарячої води.

Також колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції відносно того, що під час розгляду справи в суді першої інстанції не знайшли своє підтвердження доводи позивача відносно того, що він не отримав відповідь на своє звернення від 18 квітня 2023 року, оскільки відповідач направив відповідну відповідь ОСОБА_1 від 23.05.2023 за № 28/4836.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції відносно того, що з матеріалів справи вбачається, що позивачу направлялися рахунки-повідомлення, в яких з червня 2021 року наголошується про термін чергової повірки вузлів розподільного обліку та прохання надати підтверджуючи документи проходження метрологічної повірки та скрин відповіді Споживачу № 28/4836 від 23.05.2023.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що суд першої інстанції невірно встановив, що лічильник гарячої води № 432228, зареєстрований за особовим рахунком № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Стаття 360 ЦК України передбачає, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно зі статтею 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За змістом частин першої-третьої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Позивачем не надано доказів того, що між співвласниками квартири існує домовленість порядку користування спільним майном, а належні їм частки спірної кварти не виділено в натурі.

Системний аналіз зазначених вище норм цивільного законодавства України дає підстави дійти висновку проте, що відкриття окремих особових рахунків на кожного із співвласників можливе лише після виділення часток кожному із співвласників або встановлення порядку користування спірною квартирою.

Отже, внутрішньо квартирна система гарячої води в квартирі АДРЕСА_3 не передбачає встановлення окремого лічильника на кожен рахунок, оскільки місця загального користування є санвузол, кухня, ванна. Спожитий, згідно показників лічильника обсяг гарячої водми розподіляється між двома рахунками пропорційно кількості проживаючих мешканціі по кожному рахунку.

З викладеного вбачається, що індивідуальні засоби обліку гарячої воли заводський № НОМЕР_3 та заводський № НОМЕР_4 є лічильниками, які одночасно обслуговують два особових рахунки, які відкриті на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

За своїм змістом усі доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, разом з тим доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин апелянтом до апеляційної скарги не надано.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 січня 2024 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена

в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текс постанови складено 25 червня 2024 року.

Головуючий: Судді: