ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7278/24 Справа № 195/1360/23 Суддя у 1-й інстанції - Колодіна Л. В. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.

суддів - Космачевської Т.В., Халаджи О.В.

за участю секретаря - Керімової-Бандюкової Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2024 року по цивільній справі за позовом Денисової Ірини Мирославівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2023 року до суду надішов позов адвоката Івахненка О.О., який звернувся в інтересах ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько малолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Ступінь родинного зв`язку між ОСОБА_2 та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Згідно до вимог чинного законодавства ОСОБА_2 , за віком, вважається такою що прийняла спадщину, яка складається в тому числі, з житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та належав ОСОБА_4 , на підставі Договору дарування житлового будинку № 451 від 28.03.2001 р.

Проте, у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу на зазначене нерухоме майно, а саме Договір дарування житлового будинку від 28.03.2001 р., зареєстрований в реєстрі за № 451, і місцезнаходження його їй невідоме.

Зі змісту довідки, виданої виконавчим комітетом Томаківської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області за № 410 від 22.08.2023 року, вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на день смерті був зареєстрований, та відповідно проживав, за адресою розташування житлового будинку, разом із ним була зареєстрована, та відповідно проживала, його мати ОСОБА_1 .

Стосовно з`ясування наявності оригіналу Договору дарування житлового будинку від 28.03.2001 р., зареєстрований в реєстрі за № 451, та надання його нотаріусу, позивач звернулася до ОСОБА_1 , проте, остання відмовилася пояснити чи є в неї зазначений Договір та надати його нотаріусу.

Приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Корнієнко Ю.В., відмовив в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене нерухоме майно, так як відсутній належний правовстановлюючий документ на житловий будинок з будівлями та спорудами, який посвідчує право власності, про що надав роз`яснення про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.06.2019 року вих. № 289/02-14.

При цьому нотаріус пояснив, що, крім ОСОБА_2 , іншим спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 , є його мати ОСОБА_1 відповідач по справі.

Так, як інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , немає то частки, в спадковому майні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - є рівними.

Зі змісту уточненої інформаційної довідки наданою КП «Нікопольське районне БТІ» ДОР» № 175 від 31.12.2023 року вбачається наступне: житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_4 , номер реєстраційного запису у реєстровій книзі 7-31; власник, частка: ОСОБА_4 , 1/1 ч.

До інформаційної довідки, із матеріалів інвентирізаційної справи, додані належним чином завірені КП «Нікопольське районне БТІ» ДОР»: ксерокопія завіреної нотаріусом копії оригіналу Договору дарування житлового будинку № 451 від 28.03.2001 р., зі змісту якого вбачається, що прізвище спадкодавця в Договорі дарування житлового будинку зазначено як « ОСОБА_5 », що не відповідає прізвищу зазначеному у свідоцтві про смерть « ОСОБА_6 »; довідку № 417 від 02.04.2001 року, видану Томаківською селищною радою Томаківського району Дніпропетровської області, зі змісту якої вбачається, що будинок по АДРЕСА_2 перенумеровано на АДРЕСА_1 . Також Виконавчим комітетом Томаківської селищної ради надано довідку № 81 від 28.08.2023 року, зі змісту якої вбачається, що житловий будинок, який належав ОСОБА_4 на підставі Договору дарування житлового будинку, зареєстрованого в реєстрі за № 451 від 28.03.2001 р., дійсно знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зі змісту зазначених документів вбачається, що громадянин ОСОБА_4 фактично являвся власником житлового будинку, загальною площею 59,80 кв. м., житловою площею 36,00 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Будинок та інші господарські будівлі не є аварійними та придатні до користування.

Також, аналогічна проблема щодо належності спадкодавцю правовстановлюючого документу, виникла при оформлені спадщини на належну спадкодавцю земельну ділянку, так як в Державному акті на право власності на землю серії Р1 № 122661, зазначено прізвище як « ОСОБА_5 », що не відповідає прізвищу зазначеному у свідоцтві про смерть « ОСОБА_6 ».

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області по справі № 195/91/19 від 05.02.2019 року встановлено факт належності ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , Державного акту на право власності на землю серії Р1 № 122661, виданого 11.06.2001 року на ім`я ОСОБА_4 .

Як вбачається із мотивувальної частини рішення суду, у свідоцтві про народження серії НОМЕР_3 виданого 28.02.1977 року прізвище особи (спадкодавця), на російській мові вказано як « ОСОБА_5 » (« ОСОБА_6 » в перекладі на українську).

На підставі рішення суду, на ім`я ОСОБА_2 , та Договору про поділ спадкового майна, посвідчений Приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Корнієнко Ю.В., 16.05.2019 року за № 308, який знаходиться в матеріалах спадкової справи № 14/2018 стосовно ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, видано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.05.2019 року, зареєстроване в реєстрі за № 310.

Зазначені обставини підтверджуються змістом наявного в позивача Свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.05.2019 року, зареєстроване в реєстрі за № 310.

Договору про поділ спадкового житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , між спадкоємцями, позивачем та відповідачем по справі, не укладалося.

Згідно з висновком суб`єкта оціночної діяльності, станом на 25.08.2023 року, дійсна вартість житлового будинку з господарськими будівлями складає 100 600,00 гривень.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки: 343531583 від 21.08.2023 року, відомості про державну реєстрацію речових прав, прав власності, на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 відсутні.

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2024 року в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Мунтяна Тимофія Івановича про застосування позовної давності по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом відмовлено.

Позовні вимоги Денісової Ірини Мирославівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інтереси якої представляє представник адвокат Івахненко Олександр Олександрович, до ОСОБА_1 , інтереси якої представляє представник адвокат Мунтян Тимофій Іванович, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом задоволені.

Встановлено факт належності громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , договору дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , від 28.03.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Горпиняк В.О., зареєстрованого в реєстрі за №451, виданого на ім`я ОСОБА_4 .

Визнано за громадянкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/2 частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальна площа житлових приміщень якого якого становить 59,80 кв.м., житловою площею 36,00 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано за громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/2 частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальна площа житлових приміщень якого якого становить 59,80 кв.м., житловою площею 36,00 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, не з`ясовано в повному обсязі обставини справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у свідоцтвах про право на спадщину зазначаються прізвище ім`я по батькові, дата народження, дата смерті, вказуються всі спадкоємці, доти їх народження та інші реквізити, на що суд першої інстанції не звернув уваги та не врахував цього, ухваливши рішення, яке не в повній мірі відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманних юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів на час його ухвалення.

Крім того, судом встановлено,що позовна заява не містить посилання на причини не можливості одержання або відновлення документів, що посвідчують спірні факти, до заяви не додано доказів на підтвердження викладених в заяві обставин та довідки про неможливість одержання або відновлення документів.

Тим самим, позивачем не доведено наявність спірних правовідносин стосовно встановлення фактів, що мають юридичне значення: дотримання ним досудового порядку врегулювання спору та наявності підстав для звернення до суду із цими вимогами.

Вимога щодо встановлення факту належності правовстанавлюючого документу померлому, а саме договору дарування житлового будинку прохальної частини позовної заяви, як вимога про встановлення факту належності договору дарування, суперечить чинному законодавству та не підлягає задоволенню.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 - адвокат Івахненко О.О. посилається на те, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства та обставинам справи, тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно інформаційної довідки, виданої КП «Нікопольське районне БТІ» ДОР» № 175 від 18.08.2023 року реєстраційний номер майна: відсутній; тип об`єкта: житловий будинок з будівлями та спорудами; адреса об`єкта: АДРЕСА_1 ; номер реєстраційного запису у реєстровій книзі 7-31; дата державної реєстрації об`єкту нерухомості 15.-5.2001 року; власник, частина ОСОБА_4 , 1/1 ч.; опис об`єкта «А» Житловий будинок, «Б» Погріб, «В» Сарай, «Г» Вбиральня, споруди; загальна та житлова площа: загальна 59,80 м2, житлова 36,60 м2; на підставі Договору дарування житлового будинку №451 від 28.03.2001 року (а.с.5).

Згідно рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області по справі № 195/91/19 від 05.02.2019 року встановлено факт належності ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , Державного акту на право власності на землю серії Р1 № 122661, виданого 11.06.2001 року на ім`я ОСОБА_4 . З мотивувальної частини рішення даного суду вбачаться, що у свідоцтві про народження серії НОМЕР_3 , виданого 28.02.1977 року прізвище особи (спадкодавця), на російській мові вказано як « ОСОБА_5 » (« ОСОБА_6 » в перекладі на українську) (а.с. 6).

Згідно листа від 12.06.2019 року вих. № 289/02-14 приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Корнієнка Ю.В., відмовлено ОСОБА_3 , як законному представнику малолітньої ОСОБА_2 , у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , на житловий будинок та присадибну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно, що відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» є підставою для відмови у вчинені вищевказаної нотаріальної дії (а.с 7).

Згідно копії копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно 06 лютого 2018 року Томаківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 41 років, актовий запис №18 від 23.01.2028 року, зареєстрованого Томаківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, відповідний (а.с. 10).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 18 червня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, померлий ОСОБА_4 доводився батьком малолітньої ОСОБА_2 , актовий запис про народження №50 (а.с. 11).

Зі змісту Договору дарування житлового будинку від 28.03.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Горпиняк В.О., зареєстрованого в реєстрі за №451, слідує, що громадянка ОСОБА_1 подарувала, а громадянин ОСОБА_4 прийняв в дар житловий будинок, жилою площею 36,6 кв.м. з надвірними спорудами: погріб Б цегловий, сарай В глинобитний, вбиральня Г цеглова та споруди, що знаходиться в АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром 1500 кв.м. (а.с. 12).

Довідка, видана Виконавчим комітетом Томаківської селищної ради №81 від 28.08.2023 року, підтверджує той факт, що житловий будинок, який належав померлому ОСОБА_4 на підставі Договору дарування житлового будинку від 28 березня 2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №451, дійсно знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.05.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 310, виданого приватним нотаріусом Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Корнієнко Ю.В., спадкоємцем майна ОСОБА_4 , 1976 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Спадщина на яку видане це свідоцтво, складається з земельної ділянки загальною площею 5.7100 гектарів яка передана для товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:004:01:0101, розташованої на території Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №122661 виданого 11.06.2001 року Томаківською селищною радою народних депутатів на підставі рішення №90 від 16.05.2001 року який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2166 (а.с. 14).

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Томаківської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області за № 410 від 22.08.2023 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 на день смерті був зареєстрований, та відповідно проживав, за адресою АДРЕСА_1 , разом із ним була зареєстрована, та відповідно проживала, його мати ОСОБА_1 (а.с 15).

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №56173949 від 16.05.2019 року, виданого приватним нотаріусом Корнієнко В.Ю., до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є: тип реєстрації: реєстрація видачі свідоцтва про право на спадщину; спадкова справа: 61959527; спадкодавець: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_8 , на день смерті був зареєстрований в смт. Томаківка Дніпропетровської області. Свідоцтво про право на спадщину №64185515 видане 16.05.2019 року, номер в реєстрі 310, спадкоємець: ОСОБА_2 , спадкове майно: земельна ділянка загальною площею 5.7100 гектарів яка передана для товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:004:01:0101, розташованої на території Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області (а.с 16).

Задовольняючи позовні вимоги суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви та встановлення факту належності померлому ОСОБА_4 договору дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , від 28.03.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Горпиняк В.О., зареєстрованого в реєстрі за №451, враховуючи, що інші записи про особу, а саме ім`я та по-батькові вказані у даному договорі повністю співпадають з тими, що зазначені у свідоцтві про смерть ОСОБА_4 , а тому і позовні вимоги позивачки відносно визнання за її малолітньою донькою права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька на 1/2 частку та за відповідачкою в порядку спадкування за законом після смерті синана 1/2 частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальна площа житлових приміщень якого якого становить 59,80 кв.м., житловою площею 36,00 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 підлягають задоволенню.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вирішуючи спір, суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У першу чергу право на спадкування за законом, відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України, мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Приватний нотаріус Корнієнко Ю.В. у своєму листі №289/02-14 від 12.06.2019 року, на який посилається представник відповідача, як на початок перебігу строку позовної давності, надав роз`яснення про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа.

Частиною п`ятою статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яким згідно із частиною другою статті 1220 цього Кодексу є день смерті особи.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України), а лише обмежує його право на розпорядження спадщиною.

За встановлених обставин справи та вимог закону колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно врахував положення чинного законодавства та обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 .

Доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення позову, та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, власним тлумаченням норм права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Крім того, вказані доводи були предметом розгляду у суді першої інстанції та судом першої інстанції їм було надано обґрунтовану оцінку, а тому вони додатковому правовому аналізу не підлягають.

Апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував доводи апеляційної скарги, з посиланням на докази згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України, тоді як суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Оскаржуване рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: