КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №755/5188/22 Головуючий у 1 інстанції: Коваленко І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Олійника В.І., Писаної Т.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 лютого 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, пені, три відсотки річних, інфляційних витрат, матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до ТДВ «Страхова компанія «Кредо», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, пені, три відсотки річних, інфляційних витрат, матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Просила суд стягнути ТДВ «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 : страхове відшкодування у розмірі 41 255,02 грн; пеню за 126 днів прострочення у розмірі 3 221,28 грн.; 3% річних за 126 днів прострочення у розмірі 427,00 грн.; збитки від інфляції за 126 днів у розмірі 5 123,39 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 : матеріальну шкоду у розмірі 120 077,77 грн., моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн.

Стягнути з відповідачів судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим що 15.10.2021 о 10 год. 00 хв. в м. Києві, по вул. Старонаводницька відбулась ДТП за участю транспортного засобу «Citroen» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу «Hyundai Sonata LF» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Печерського районного суду міста Києва №757/58673/21-п від 14.12.2021, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у Страховика - ТДВ «СК «Кредо», згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 203043370 (далі - Поліс).

Згідно з Полісом № 203043370 розмір страхової суми за шкоду завдану майну на одного потерпілого становить 130 000,00 грн.

На виконання ст. 33, 35 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ», 29.10.2021 Позивач засобами поштового зв`язку надіслала до ТДВ «СК «КРЕДО» (Відповідача-1) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву про виплату страхового відшкодування, додавши всі необхідні документи. 02.11.2021 Страховик отримав заяву на виплату страхового відшкодування. З метою визначення справедливого розміру матеріального збитку, спричиненого транспортному засобу в результаті ДТП, Позивач звернулась до суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 та уклала договір про проведення експертної оцінки. 18.01.2022 ФОП ОСОБА_4 складено Звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, № 582/10-21, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту ТЗ «Hyundai Sonata LF» д.н.з. НОМЕР_2 становить 216 729,06 грн., вартість матеріального збитку (що становить вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу) з урахуванням ПДВ становить 107 780,45 гри., без урахування ПДВ становить 96 651,29 грн. Отже, оскільки Позивач в заяві про виплату страхового відшкодування зазначила власні банківські реквізити на виплату страхового відшкодування, то розмір страхового відшкодування, що має бути виплачений Відповідачем-1 (Страховиком) Позивачу становить 96 651,29 грн. Листом від 08.02.2022, Страховик повідомив про прийняте рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 55 396,27 та пені у розмірі 212,48. Однак, 07 лютого 2022 року, без узгодження з Позивачем розміру страхового відшкодування, ТДВ «СК «КРЕДО» було переведено на банківські реквізити Позивача страхове відшкодування у розмірі 55 396,27 грн. та пеню у розмірі 212,48 грн. Таким чином, недоплачений розмір страхового відшкодування становить 41 255,02 грн., що становить різницю між вартістю матеріального збитку без ПДВ відповідно до Звіту № 582/10-21 (96 651,29 грн.) та сплаченою сумою страхового відшкодування (55 396,27 грн.).

Щодо стягнення з Відповідача-1 пені, позивач посилалась на правові висновки, викладені у Постанові від 11 грудня 2019 року по справі №761/6406/16-ц, де висновувалось, що договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів належить до грошових зобов`язань, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму. Позивач вказувала, що несплата страховиком страхового відшкодування у повному обсязі у передбачені законодавством строки, є неналежним виконанням грошового зобов`язання, внаслідок чого має місце прострочення виконання такого зобов`язання. Оскільки 07.02.2022 Страховик здійснив виплату лише частини страхового відшкодування, а недоплаченою частиною страхового відшкодування залишилась сума у розмірі 41 255,02 грн., то Позивач вважає правомірним розрахувати пеню, 3% річних та інфляційні витрати в період з 08.02.2022 по 14.06.2022 до дати написання позовної заяви: з 08.02.2022 по 14.06.2022 = 126 днів прострочення Сума боргу: 41 255,02 грн. Пеню розраховує за формулою: [Пеня] = [Сума боргу] х [Ставка пені (%)] /100% 1365 днів х [Кількість днів]. Отже, пеня за 126 днів прострочення = 3 221,28 грн.

Щодо стягнення збитків від інфляції та 3% річних відповідно до cт. 536 та 625 Цивільного кодексу України, позивач просила стягнути з Відповідача-1 3% річних за 126 днів прострочення у розмірі 427,00 грн. та збитки від інфляції за 126 днів у розмірі 5 123,39 грн., виходячи з наступних розрахунків. Розрахунок витрат від інфляції: з 08.02.2022 по 14.06.2022 = 126 днів прострочення. Сума боргу: 41 255,02 грн. Розраховує за формулою: [Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період [Збитки від інфляції] = [Сума боргу] х [Індекс інфляції] /100% - [Сума боргу]. Отже, збитки від інфляції за 126 днів прострочення становлять - 5 123,39 грн. Також позивач розраховує 3% річних на наступним чином: з 08.02.2022 по 14.06.2022 = 126 днів прострочення. Сума боргу: 41 255,02 грн. Отже, 3 % річних за 126 днів прострочення становить - 427,00 грн.

Посилаючись на викладене та на зміст п.п. 9.1, 9.2, 9.4. ст. 9, абзацу 1 п. 12.1 ст. 12, п. 22.1 ст. 22, ст. 30, п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що обмежують ліміт відповідальності страховика в межах страхової суми, враховуючи розмір оціненої шкоди відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 582/10-21 від 18.01.2022 р., складеного СОД ФОП ОСОБА_4 , вбачаючи, що Страховиком 07.02.2022 року, сплачено частину страхового відшкодування у розмірі 55 396,27 грн., Позивач вважає, що виплаті на користь Позивача Відповідачем- 1 підлягає недоплачена частина страхового відшкодування у розмірі - 41 255,02 грн., пеня за 126 днів прострочення - 3 221,28 грн., збитки від інфляції - 5 123,39 грн. та 3% річних - 427,00 грн.

Решта коштів, що відповідають розміру завданої Позивачу матеріальної шкоди, підлягають стягненню з Відповідача-2, оскільки страховик відповідальної особи, яка винна у дорожньо-транспортній пригоді, на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу (у разі наявності такої різниці) на підставі статті 1194 Цивільного кодексу України відшкодовує особа, яка завдала збитків. Оскільки вартість матеріального збитку, що визначається автотоварознавчим дослідженням є результатом теоретичного розрахунку (оскільки застосовуються до вартості відновлювального ремонту математичні формули), а вартість відновлювального ремонту є сумою вартості робіт, фарбування та запасних частин, що є ринковими та об`єктивними на момент визначення збитку, то саме вартість відновлювального ремонту транспортного засобу є повною та необхідною для відновлення Позивачем свого пошкодженого автомобіля, а тому Позивач, як потерпіла особа має право на отримання компенсації вартості відновлювального ремонту на суму 216 729,06 грн. для подальшого відновлення власного транспортного засобу.

З огляду на те, що вина Відповідача-2 у завдані збитків (майнової шкоди) Позивачу встановлена постановою Печерського районного суду міст. Києва №757/58673/21-п від 14.12.2021, враховуючи, що страхове відшкодування, що має бути сплачене Страховиком становить 96 651,29 грн, а вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Hyundai Sonata LF» д.н.з. НОМЕР_2 , тобто кошти, як необхідні для відновлення порушеного права - 216 729,06 грн., то Позивачу з боку Відповідача-2 підлягає виплата різниці між вартістю відновлювального ремонту (216 729,06 грн.) та страховим відшкодуванням (що має бути сплачений Відповідачем-1) (96 651,29 грн.), що становить 120 077,77 грн.

Додатково, позивач просила стягнути 25 000,00 гривень в якості відшкодування моральної шкоди. Зазначала, що вказані обставини безумовно вплинуло на якість її повсякденно життя, в тому числі за рахунок того, що вона була вимушена витрачати час на пошук експертної організації, звертатись до СТО та страхової компанії, звертатись за допомогою до юристів і т.д.

28 вересня 2023 року (Вх.№48222) до суду першої інстанції надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, подана представником позивача адвокатом Ковалевською Д.С.

Відповідно до поданої заяви, позивач просила зменшити позовні вимоги та вважати їх наступними:

«Стягнути з ТДВ «СК «Кредо» на користь ОСОБА_1 : страхове відшкодування у розмірі 23 123,28 грн.; пеню за 182 днів прострочення у розмірі 3 465,27 грн.; 3% річних за 589 днів прострочення у розмірі 1 119,00 грн.; збитки від інфляції за 589 днів прострочення у розмірі 6 918,13 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 : матеріальну шкоду у розмірі 68 145,08 грн.; відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн.

Стягнути з відповідачів судові витрати:

з ТДВ «СК «Кредо» на користь ОСОБА_1 : 1 812,19 грн. витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи; 10 541,66 грн. витрат на професійну правничу допомогу; 344,87 грн. судового збору.

З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 : 3 850, 91 грн. витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи; 22 401,03 грн. витрат на професійну правничу допомогу; 732,84 грн. судового збору» (а.с.158-173)

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дніпровського районного суду Київської області від 23 лютого 2024 року позов ОСОБА_1 до ТДВ «СК «Кредо», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, пені, три відсотки річних, інфляційних витрат, матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.

Стягнуто з ТДВ «СК «Кредо» страхове відшкодування в розмірі 23 123,28 грн., пеню за 182 днів прострочення у розмірі 3 465,27 грн.; 3% річних за 589 днів прострочення у розмірі 1 119,00 грн.; збитки від інфляції за 589 днів прострочення у розмірі 6 918,13 грн.

Стягнуто з ТОВ «СК «Кредо» судовий збір у розмірі 560,33 грн., витрати на проведення експертизи у розмірі 1 812,19 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1 920,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 5 000,00 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 81,23 грн., витрати на проведення експертизи у розмірі 262,20 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 277,80 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції дійшов до висновку, що оскільки ліміт страхового відшкодування за страховим полісом №ЕР/203043370 станом на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди становив 130 000,00 грн., а відтак ліміт відповідальності відповідача-1 не перевищує розмір страхового відшкодування позивачу ОСОБА_1 , який складає в загальному розмірі 88 784,99 грн. (55 396,27 грн. (виплачена сума страхового відшкодування) + 33 388,72 грн. (частина страхового відшкодування, у урахуванням визначеної вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, без урахування ПДВ, яка визначена у висновку експерта КНДІСЕ № 32199/22-54 від 14 серпня 2023 року).

Отже, відповідно до положень пункту 22.1 статті 22, статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідач-1 повинен сплатити позивачу різницю між вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, без урахування ПДВ, яка визначена у висновку експерта КНДІСЕ № 32199/22-54 від 14 серпня 2023 року, у розмірі 88 784,99 грн., який не перевищує межі ліміту відповідальності відповідача-1, та виплаченим страховим відшкодуванням у розмірі 55 396,27 грн., що становить - 33 388,72 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, з урахуванням поданих уточнень, представник позивача просила стягнути з відповідача-1 ТДВ «СК «Кредо» страхове відшкодування у розмірі 23 123,28 гривень, за таких обставин, з урахуванням вимог статей 13, 264 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов до висновку, що до стягнення з відповідача-1 на користь позивача підлягає страхове відшкодування у розмірі 23 123,28 гривень.

Щодо позовних вимог, які пред`явлені до відповідача ОСОБА_2 про стягнення різниці між страховим відшкодуванням та фактичними збитками у розмірі 68 145,08 грн., то судом першої інстанції було встановлено, що розмір заявлених позовних вимог про відшкодування шкоди, завданої майну позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, не перевищує ліміт страхового відшкодування, спір фактично виник між позивачем і страховою компанією, тому позовні вимоги до відповідача-2 ОСОБА_2 в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 68 145,08 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції, приймаючи до уваги приписи ст. 992 ЦК України, п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», проаналізувавши положення ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України, перевіривши розрахунок пені, 3 % річних та інфляційних втрат, задовольнив позовні вимоги в частині стягнення з відповідача-1 ТДВ «СК «Кредо» пені за 182 днів прострочення у розмірі 3 465,27 грн.; 3% річних за 589 днів прострочення у розмірі 1 119,00 грн.; збитки від інфляції за 589 днів прострочення у розмірі 6 918,13 грн.

Крім того, з урахуванням наданих позивачем доказів в обґрунтування моральної шкоди, приймаючи до уваги страждання, які зазнала позивачка внаслідок пошкодження автомобіля, та які полягали у зміні способу повсякденного життя позивачки через витрату особистого часу на пошук експертної організації, звернення до СТО, страхової компанії, за допомогою до юристів, з урахуванням причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача-2 ОСОБА_2 та моральною шкодою, суд першої інстанції вважав за необхідне стягнути у відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн.

Щодо розподілу судових витрат, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки позовні вимоги задоволені частково, то на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу, виходячи з такого розрахунку:

з ТДВ «СК «Кредо» у розмірі 1 920,00 грн (34 625,68 грн (сума задоволених позовних вимог до вказаного відповідача * 100 % / 107 770,76 грн (ціна позову)=32% * 6000,00 грн (понесені витрати на правову допомогу).

з ОСОБА_2 у розмірі 277,80 грн (3 000,00 грн (сума задоволених позовних вимог до вказаного відповідача * 100 % / 107 770,76 грн (ціна позову)= 4,63%* 6 000,00 грн (понесені витрати на правову допомогу).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 4 квітня 2024 року подала апеляційну скаргу. Просила скасувати рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 лютого 2024 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди та ухвалити нове рішення в цій частині про задоволення позову та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 68 145,08 грн. Вирішити питання про розподіл судових витрат.

Вважає, що аргументування незадоволення позовних вимог в частині стягнення з Відповідача-2 матеріальної шкоди в рішенні суду першої інстанції є безпідставним та незаконним.

Відповідно до висновку експерта № 32199/22-54 від 14.08.2023 року вартість відновлювального ремонту КТЗ «Hyundai Sonata LF» д.н.з. НОМЕР_2 станом на 15.10.2021 року становить 146 664,63, з яких 78 519,55 грн має бути сплачено Страховиком ТДВ СК «Кредо», то позивачу з боку відповідача-2 підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 68 145,08 грн.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, відповідачі не скористались своїм правом для подачі відзиву.

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі постанови Печерського районного суду міста Києва №757/58673/21-п від 14.12.2021 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с.12).

Як встановлено з мотивувальної частини постанови суду: «15.10.2021 о 10 год. 00 хв. у м. Києві, на вул. Старонаводницька, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Citroen» д.н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України, а саме: не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_2 (водій ОСОБА_3 ) У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.»

Цивільно-правова відповідальність власника забезпеченого транспортного засобу «Citroen» д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована відповідачем ОСОБА_2 у Страховика - ТОВ «СК «Кредо», згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 203043370, що підтверджується витягом з бази даних МТСБУ про дійсність дії полісу на дату ДТП. (а.с.13).

Згідно з Полісом № 203043370 розмір страхової суми за шкоду завдану майну на одного потерпілого становить 130 000,00 грн.

29.10.2021 позивач, на виконання вимог ст. 33, 33-1 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ», засобами поштового зв`язку надіслала до Відповідача-1 ТДВ «СК «КРЕДО» письмове повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву про виплату страхового відшкодування, які Відповідач-1 отримав 02.11.2021 року. (а.с.14-17)

29.10.2021, у відповідності до вимог ч. 34.2. ст. 34 Закону Відповідачем, із залученням оцінщика, у присутності Позивача був проведений огляд пошкодженого автомобілю HYUNDAI SONATA LF, д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується Актом огляду транспортного засобу №3000048 від. (а.с.70 (зв.) -71)

07.11.2021, на замовлення Відповідача-1 ТОВ «СК «Кредо», Суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 було складено Звіт про оцінку колісного транспортного засобу (КТЗ) №3000048/10/21, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту КТЗ «Hyundai Sonata LF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає 62 795,51 грн. Вартість відновлювального ремонту КТЗ «Hyundai Sonata LF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, без врахування ПДВ 20% на замінні складові та матеріали, становить: 55396,27 грн. Дата оцінки - 15.10.2021 року. (а.с.67-82)

07.02.2022 Відповідачем-1 ТДВ СК «Кредо» складено Страховий Акт №3000048-1 про виплату позивачу страхового відшкодування, в якому було визнано настання цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого автомобілю Полісом автомобілю CITROEN DS4, д.н.з. НОМЕР_1 за спричинення пошкоджень частин та деталей автомобіля HYUNDAI SONATA LF, д.н.з. НОМЕР_2 , які сталися 15.10.2021 р, страховим випадком, передбаченим Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Полісом №ЕР/203043370, та призначене страхове відшкодування у розмірі 55396,27 грн. та пені за 7 дні прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 212,48 грн. (період розрахунку пені: з 01.02.2022 по 07.02.2022 - 7 днів) (а.с.82зв.)

07.02.2022 Відповідачем-1 здійснив виплату позивачці страхового відшкодування у розмірі 55 396,27 грн. та пені за 7 дні прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 212,48 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5705 від 07.02.2022 р. (а.с.83)

Про прийняте рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 55 396,27 грн. та пені у розмірі 212,48 грн. Відповідач-1 повідомив позивача своїм листом від 08.02.2022 за №822 (а.с.31)

Не погоджуючись з визначеною сумою страхового відшкодування, позивач посилається на Звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 582/10-21 від 18.01.2022, складений на замовлення позивача Суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , відповідно до якого вартість матеріального збитку, з урахуванням ПДВ, завданого власнику автомобіля «Hyundai Sonata LF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить: 107 780,45 грн. Вартість матеріального збитку, без урахування ПДВ, завданого власнику автомобіля «Hyundai Sonata LF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить: 96 651, 29 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Hyundai Sonata LF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження, становить: 216 729,06 грн. Ринкова вартість автомобіля «Hyundai Sonata LF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , до моменту ДТП, становить: 291 984,00 грн. (а.с.17-30)

24 жовтня 2022 року представник позивача подав до суду клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи з огляду на те, що матеріали справи фактично містять два розрахунки з визначення вартості матеріального збитку в різних розмірах.

В межах розгляду цивільної справи, судом було призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу, на вирішення якої були поставлені наступні питання: Яка дійсна ринкова вартість відновлювального ремонту транспортного засобу - автомобіля марки «Hyundai Sonata LF», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 15 жовтня 2021 року, в цінах на дату ДТП? Яка вартість матеріального збитку (шкоди), завданого(ї) власнику транспортного засобу - автомобіля марки «Hyundai Sonata LF», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_1 , унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 15 жовтня 2021 року, у цінах на дату ДТП?

Згідно Висновку експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи № 32199/22-54 від 14 серпня 2023 року, експерт встановив наступне:

Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу - автомобіля марки «Hyundai Sonata LF», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 15 жовтня 2021 року, в цінах на дату ДТП складає: 146 664,63 грн. Факт включення або не включення ПДВ до визначеної суми залежить від форми оподаткування суб`єктів господарської діяльності, які надають послуги з проведення ремонту КТЗ, реалізації складових і матеріалів тощо. Вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу - автомобіля марки «Hyundai Sonata LF», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_1 , унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 15 жовтня 2021 року, у цінах на дату ДТП, складає: 88 784,99 грн. Факт включення або не включення ПДВ до визначеної суми залежить від форми оподаткування суб`єктів господарської діяльності, які надають послуги з проведення ремонту КТЗ, реалізації складових і матеріалів тощо. (а.с.140-147)

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд звертає увагу на те, що в порядку ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції переглядається апеляційним судом в частині незадоволених позовних вимог, пред`явлених до відповідача ОСОБА_2 . В іншій частині рішення суду першої інстанції не становить предмет апеляційного перегляду, так як іншими учасниками справи не оскаржується.

Апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції у даній справі лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_2 у розмірі 68 145,08 грн.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає з огляду на наступне.

Так, згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Положення статті 1187 ЦК України є спеціальними відносно статті 1166 ЦК України, у зв`язку з чим перевага у застосуванні має надаватися спеціальним нормам.

Поняття джерела підвищеної небезпеки закріплено у статті 1187 ЦК України.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (частина перша статті 1187 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Згідно зі статтею 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до статті 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

У статті 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно зі статтею 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176 цс 18, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.

Перевіряючи доводи апелянта щодо незаконності рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру відшкодування матеріальної шкоди та в частині стягнення судових витрат з відповідача-2 колегія суддів враховує наступні норми матеріального права та процесуального законодавства.

Так, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Цивільно-правова відповідальність власника забезпеченого транспортного засобу «Citroen» д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована відповідачем ОСОБА_2 у Страховика - ТОВ «СК «Кредо», згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 203043370, що підтверджується витягом з бази даних МТСБУ про дійсність дії полісу на дату ДТП. (а.с.13).

Згідно з Полісом № 203043370 розмір страхової суми за шкоду завдану майну на одного потерпілого становить 130 000,00 грн.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц.

Позивачем до позову не було долучено жодних документів, з яких би можливо було встановити чому, незважаючи на ліміт відповідальності за шкоду спричинену майну у розмірі 130000 грн, з врахуванням франшизи у розмірі 0,00 грн, була виплачена саме така сума.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини та дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині, адже за полісом страхування ліміт відповідальності покриває витрати, заподіяні внаслідок ДТП, тому підстави для стягнення страхового відшкодування з відповідача ОСОБА_2 відсутні.

Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене судове рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді В.І. Олійник

Т.О. Писана