Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/471/24

Провадження № 2/943/576/2024

24 червня 2024 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Пирка В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Буську в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Буської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді частини будинку АДРЕСА_1 . Даний будинок на підставі свідоцтва про право власності на будинок, виданого 25 жовтня 1994 року належить позивачці ОСОБА_2 , її дочкам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та покійній матері ОСОБА_3 на праві приватної спільної власності, однак частки такі не визначені. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними та законом. Домовленості між співвласниками про нерівний розподіл часток у праві спільної власності на будинок АДРЕСА_1 , не було. Укласти договір про поділ майна, що є у спільній сумісній власності з визначенням рівних часток кожному співвласнику неможливо, оскільки одна із співвласників померла. Просить суд визначити частки на вище вказаний житловий будинок за всіма власниками по 1/4 частці за кожним власником та визнати за позивачкою право власності на 1/4 частку в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До початку судового засідання позивач подала суду письмову заяву про уточнення позовних вимог, просить суд визначити, що частка в праві спільної власності на будинок АДРЕСА_1 , за позивачкою, ОСОБА_2 , становить 1/4 (одну четверту) його частини. Визнати за останньою право власності на 1/4 частину даного будинку в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача також подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника, заперечень проти позову не подав, зазначив, що щодо вирішення справи покладаються на думку суду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку про підставність уточнених позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно дост.ст.1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 23.11.1998 року Красненською селищною радою Буського району Львівської області підтверджується факт смерті матері позивачки ОСОБА_3 , про що зроблено актовий запис № 48.

Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме 1/4 частка житлового будинку садибного типу АДРЕСА_1 .

Як вбачається з Свідоцтва про право власності на будинок, виданого 25 жовтня 1994 року належить позивачці ОСОБА_2 , її дочкам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (після одруження змінила прізвище на ОСОБА_6 ) та покійній матері ОСОБА_3 на праві приватної спільної власності.

У Свідоцтві про право власності на будинок адреса житлового будинку вказана: АДРЕСА_2 , але відповідно до довідки Топорівського старостинського округу №706 від 22.11.2023року адресу індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_2 змінено на поштову адресу: АДРЕСА_1 .

Даний житловий будинок, згідно технічного паспорта, виготовленого ФОП ОСОБА_7 , станом на 11.01.2024 року, на замовлення позивачки, відповідає технічним нормам побудови та придатний для проживання.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними та законом.

Домовленості між співвласниками про нерівний розподіл часток у праві спільної власності на вказаний вище будинок, не було. Укласти договір про поділ майна, що є у спільній сумісній власності з визначенням рівних часток кожному співвласнику неможливо, оскільки одна із співвласників померла, тому не вдається можливим виділити такі частки в натурі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах; суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 заповіту не залишила.

Днем відкриття спадщини є день смерті спадкодавця, в даному випадку 23.11.1998 року.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, тобто до набрання чинності ЦК України, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються Кодексом УРСР.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Суд приходить до переконання, що позивач фактично прийняла спадщину після смерті матері, вступила в управління та розпорядження спадковим майном, оскільки проживала разом з спадкодавицею, є співвласником даного будинку, зараз проживає в такому, несе витрати по його утриманню.

Інші співвласники будинку, доньки позивачки ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на спадкове майно, а саме 1/4 частку будинку, після смерті бабці ОСОБА_3 , не претендують, відмовляються від прийняття такого, про що подали суду відповідні письмові заяви.

Інших першочергових спадкоємців до даного майна судом не встановлено і у суду немає повноваження щодо збирання доказів по справі, лише оцінка наявних у справі.

Обставин, які б спростовували твердження позивачки в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, ст. ст. 524-526, 527, 549 ЦК УРСР, суд

ухвалив :

Позов задоволити повністю.

Визначити, що частка в праві спільної власності на будинок АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 , становить 1/4 (одну четверту) його частини.

Визнати за ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителькою с. Топорів Золочівського району Львівської області, право власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя: Б. М. Журибіда