Справа № 591/3580/24
Провадження № 2/591/627/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської державної нотаріальної контори

про скасування обтяження з нерухомого майна

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сумської міської державної нотаріальної контори про скасування обтяження з нерухомого майна і свої позовні вимоги мотивує тим, що у 1982 році йому була надана позика міськуправлінням Будбанку в розмірі 2000 рублів, терміном на 5 років для будівництва будинку за адресою АДРЕСА_1 . Позика ним була погашена ще у 80-х роках минулого століття, але на даний час зазначена заборона наявна в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухового майна, що перешкоджає йому вільно розпоряджатися його власністю, а тому просить суд скасувати обтяження з нерухомого майна.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сошенко Я.В. в письмовій заяві позов підтримав повністю, просить суд позов задоволити, слухати справу у його відсутність та відсутність позивача.

Відповідач Сумська міська державна нотаріальна контора про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. В письмовій заяві повідомили суд, що при винесенні рішення у справі покладаються на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Судом при розгляді справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав.

Позивачу ОСОБА_1 у 1982 році була надана позика міськуправлінням Будбанку в розмірі 2000 рублів, терміном на 5 років для будівництва будинку за адресою АДРЕСА_1 . Позика позивачем була погашена ще у 80-х роках минулого століття, але на даний час наявна заборона в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухового майна: реєстраційний номер обтяження: 7047808, Тип обтяження: заборона (архівний запис); Об`єкт обтяження: інше, недобудований жилий будинок, адреса: АДРЕСА_1 , Підстава обтяження: повідомлення, 6591, 29.04.1982, Міськуправління «Стройбанку». Наявна заборона перешкоджає позивачу вільно розпоряджатися його власністю.

Згідно листа Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» за підписом ОСОБА_2 від 29.02.2024 року за №907/08 відділення Будбанку СРСР не були юридичними особами, а входили до складу і були структурними підрозділами Будбанку СРСР. З реорганізацією Будбанку СРСР в Державний комерційний промислово-будівельний банк СРСР, зазнали реорганізації і його структурні підрозділи. В результаті цього процесу був створений Український республіканський банк Державного комерційного промислово-будівельного банку (Укрпромбудбанк), а відділення Будбанку СРСР були перетворені в відділення Державного комерційного, промислово-будівельного банку СРСР, які входили до мережі Укрпромбудбанку. 20.03.1991року Постановою Верховної Ради України №873 Укрпромбудбанк з його мережею, обчислювальним центром, активами і пасивами оголошено власністю України. Відповідно до зазначеної постанови Укрпромбудбанк був перетворений в Державний комерційний промислово-будівельний банк України (Промбудбанк України). Відповідно до ст. 1 Статуту Промбудбанку України правонаступником Українського республіканського державно-комерційного банку Промбудбанку СРСР став Промбудбанк України. У зв`язку з тим, що Промбудбанк України був державним банком і відповідно до ст. 12 його Статуту діяльність банку могла бути припинена шляхом його реорганізації або ліквідації за рішенням Уряду України, то і реорганізація або ліквідація Промбудбанку України мала бути здійснена за рішенням відповідного органу державної влади. У ПАТ «Промінвестбанк» відсутні відомості про прийняття рішення відповідними державними органами України про реорганізацію або ліквідацію Промбудбанку України. Статтею 25 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, що діяв на час створення ПАТ «Промінвестбанк» та реєстрації Національним банком України його статуту (26.08.1992 ) встановлено, що юридична особа діє на підставі статуту. В жодній редакції статуту ПАТ «Промінвестбанк» не встановлений правовий зв`язок між ПАТ «Промінвестбанк» та Промбудбанком України і не зазначено, що ПАТ «Промінвестбанк» є правонаступником Промбудбанку України, а відтак відсутні підстави вважати ПАТ «Промінвестбанк» правонаступником Промбудбанку України та, відповідно, установ Будбанку СРСР. Незважаючи на відсутність підстав для правонаступництва згідно з законодавством, ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» через свої установи фактично продовжував виконувати комплексне банківське обслуговування частини фізичних осіб за кредитними та депозитними договорами, що були укладені установами Будбанку СРСР на Україні до створення ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК», тобто добровільно в цій частині приймав на себе зобов`язання за такими договорами. При цьому у банку відсутня інформація про продовження обслуговування позивача за договором про надання позики, укладеного ним з Будбанком СРСР. При цьому в листі зазначено, що строк зберігання документів по кредитах (позиках), які видавалися Будбанком СРСР у 1982 році через його установи в Україні сплив, а відтак підтвердити чи спростувати факт отримання та/або погашення відповідного кредиту (позики), а також факту накладення у 1982 році заборони відчуження об`єкту нерухомого майна немає (а.с. 22-23).

З даних мережі Інтернет, зокрема зі змісту прийнятих судами рішень з розглядуваного питання, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, з`ясовано, що «Будбанк СРСР» у 1987 було реорганізовано, утворено спочатку «Промбудбанк СРСР», а з 1991 році його правонаступником в Україні став «Промбудбанк України». У 1992 році реєстрацію «Промбудбанк України» анульовано. Згідно зі ст. 2 Установчих зборів про створення Українського акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку від 10.04.1992 банк створювався як акціонерне товариство закритого типу на базі Державного комерційного промислово-будівельного банку України. Статут Українського акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку - скорочена назва «Промінвестбанк України» було затверджено 26.08.1992 року. У 2001 році він змінив найменування на Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (ЗАТ Промінвестбанк). У 2009 році він змінив найменування на Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (ПАТ Промінвестбанк). Згідно з останньої редакції статуту 14.06.2012 року змінилась скорочена назва ПАТ Промінвестбанк на ПАТ «Промінвестбанк». (лист НБУ №18-0005/90856 від 03.11.2016 року).

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право звернутися за захистом свого майнового права, одним із способів захисту цивільного права є скасування дії, яка порушує право.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд, право власності є непорушним. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» передбачено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обтяженням є заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

За ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Пунктом 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №3502/5 від 12.12.2011, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.12.2011 року №1429/20167 для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.

Згідно з п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.

Відповідно до ст. 223 ЦК УРСР (норми якої діяли на час виникнення та припинення правовідносин, в забезпечення виконання яких було накладено заборони відчуження на майно) зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора).

ПАТ «Промінфестбанк» не є правонаступником суб`єкта, в інтересах якого зареєстровано заборону відчуження об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою :АДРЕСА_1 , однак фактично продовжував здійснювати комплексне банківське обслуговування частини фізичних осіб за кредитними та депозитними договорами, що були укладені останніми з установами Промбудбанку України, та відповідно, установами Будбанку СРСР в Україні.

З огляду на вказане, судом не встановлено наявності відповідного зобов`язання, в забезпечення виконання якого було накладено заборону відчуження на нерухоме майно, а тому існування такої заборони, на думку суду, є втручанням у здійснення позивачем його права власності на нерухоме майно.

Враховуючи те, що державна нотаріальна контора як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, а позивач позбавлений можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити з вищевказаних підстав.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 182, 317, 319, 321, 386, 391 ЦК України, Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 10-13, 15-16, 76-81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про скасування обтяження з нерухомого майна задоволити.

Скасувати обтяження на будинок АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) реєстраційний номер обтяження: 7047808, Тип обтяження: заборона (архівний запис); Об`єкт обтяження: інше, недобудований жилий будинок, адреса: АДРЕСА_1 , Підстава обтяження: повідомлення, 6591, 29.04.1982, Міськуправління «Стройбанку».

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 18 грудня 2024 року.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО