ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» травня 2024 року

м. Харків

справа № 645/4949/23

провадження № 22ц/818/1507/24

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Мальованого Ю.М., Тичкової О. Ю..

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», представниця позивача - Юшкевич К. Д.,

відповідач - ОСОБА_1

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2023 року в складі судді Федорової О.В.

в с т а н о в и в:

У вересні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 28 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № .

27 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 20230127, за умовами якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами, зокрема і за кредитним договором № від 28 вересня 2021 року.

Зазначив, що відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, новий кредитор набув права грошової вимоги до відповідачки в сумі 86 484,03 грн, з яких 60 219,19 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 950,53 грн - сума заборгованості за річними відсотками; 19 311,31 грн - сума заборгованості за щомісячними відсотками.

Вказав, що з моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме з 27 січня 2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № від 28 вересня 2021 року в розмірі 86 481,03 грн, а також понесені судові витрати.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2023 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № від 28 вересня 2021 року в розмірі 86 481,03 грн, яка складається з 60 219,19 грн заборгованості за сумою боргу, 6 950,53 грн заборгованості за річними відсотками та 19 311,31 грн заборгованості за щомісячними відсотками, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684,00 грн.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила заочне рішення скасувати, відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не надав належної оцінки доказам у справі. Так, не звернув увагу на те, що після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Зазначила, що з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором. Необґрунтованими є доводи позивача щодо узгодження порядку нарахування процентів за користування кредитом. Вважала, що нарахована позивачем заборгованість за щомісячними процентами, фактично є щомісячною комісією за управління кредитом. При цьому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» не зазначено про те, які саме послуги за вказану комісію надаються відповідачці. Нарахування комісії проведено товариством та частково сплачено відповідачкою за послуги, що супроводжують кредит, а саме компенсація сукупних послуг товариства за її рахунок є незаконним. Посилалася на те, що вона не отримала жодної повістки/повідомлення з суду про дату та час розгляду даної справи, у зв`язку з чим на даних документах відсутні її підписи, а у разі наявності такого, вони є підробленими та виконані іншою особою. Вважала, що позовну заяву підписано не уповноваженою особою, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що особа, яка від імені позивача підписала довіреність, є керівником даної юридичної особи та згідно статуту має право на такі дії.

16 квітня 2024 року до суду апеляційної інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вважав заочне рішення законним, а апеляційну скаргу необґрунтованою. При цьому посилався на те, що за умовами кредитного договору строк кредитування становить 60 місяців, тому доводи відповідачки про нарахування відсотків поза межами кредитування спростовуються умовами кредитного договору. Зазначив, що будь-яких належних та допустимих доказів, які спростовують позовні вимоги позивача, зокрема контррозрахунок заборгованості ОСОБА_1 не надано. Вказав, що відсутні підстави вважати, що плата за управління кредитом, що була погоджена сторонами даного договору як щомісячні проценти є незаконною, оскільки її встановлення у кредитному договорі не суперечить вимогам чинного законодавства. Сторони у кредитному договорі від 28 вересня 2021 року погодили сплату зазначених платежів як щомісячні проценти відповідно до встановленого графіку.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, заочне рішення суду - залишити без змін.

Заочне рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач довів існування заборгованості ОСОБА_1 перед кредитором за кредитом у заявленому розмірі.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 28 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № , за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Відповідно до пункту 1.2 зазначеного договору кредит позичальнику надається на наступних умовах: тип кредиту, мета кредиту - кредит на будь-які цілі; сума кредиту - 63 237,00 грн; строк, на який надається кредит - 60 місяців; порядок та умови надання кредиту - безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору; процентна ставка за кредитом, її тип - фіксована; щомісячні проценти - 2,69% від суми кредиту згідно з графіком платежів, річні загальні проценти - 11,99% від суми боргу за договором згідно з графіком платежів.

У пункті 1.3 вказаного договору сторони погодили порядок повернення кредиту, а саме кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів), відповідно до умов якого позичальник щомісячно у період з 10 листопада 2021 року по 09 вересня 2026 року зобов`язався сплачувати по 3 113,19 грн. Останній платіж мав відбутися 09 жовтня 2026 року у сумі 3 112,43 грн. При цьому до даних платежів включено: суму кредиту за договором/погашення суми кредиту, річні проценти за користування кредитом, щомісячні проценти за користування кредитом.

Як вбачається з пункту 3.1 договору кредитний договір діє в межах строку, на який надається кредит, та припиняється належним його виконанням. Зміни до договору вносяться за згодою сторін шляхом підписання додаткових угод (а.с.5-6).

Також 28 вересня 2021 року ОСОБА_1 підписано паспорт кредиту від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» № 5651630 (а.с.7).

Із довідки № 8579180-SG від 30 січня 2023 року, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» вбачається, що ОСОБА_1 частково сплачувала заборгованість за кредитним договором № від 28 вересня 2021 року на загальну суму 12 570,00 грн, з яких списано річні проценти - 2 747,87 грн, щомісячні проценти - 6 804,32 грн; частину кредиту - 3 017,81 грн (а.с.12).

27 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 20230127, за умовами якого кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами та/або заставодавців за договорами застави, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (а.с.14-16).

Як вбачається з витягу з Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 20230127 від 27 січня 2023 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за кредитним договором № від 28 вересня 2021 року, боржниця ОСОБА_1 , сума заборгованості за основною сумою боргу - 60 219,19 грн; сума заборгованості за річними відсотками - 6 950,53 грн; сума заборгованості за щомісячними відсотками - 19 311,31 грн, загальна сума заборгованості - 86 481,03 грн (а.с.17).

Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № від 28 вересня 2021 року, який складений Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вбачається, що за період з 28 вересня 2021 року по 11 січня 2023 року заборгованість ОСОБА_1 станом на 27 січня 2023 року становить 86 484,03 грн, з яких 60 219,19 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 950,53 грн - сума заборгованості за річними відсотками; 19 311,31 грн - сума заборгованості за щомісячними відсотками (а.с.13).

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 ЦК України).

Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Згідно зі статтею 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Під час розгляду справи встановлено, що кредитний договір № від 28 вересня 2021 року містить інформацію про суму кредиту, мету кредиту, умови та порядок видачі, строк їх повернення, погашення, розмір відсоткової ставки (річної та щомісячної), відповідальність сторін, вони підписані сторонами, сторони досягли домовленості з усіх істотних умов договору, на момент укладення договору позичальниця не заявляла додаткових вимог щодо умов кредитного договору та в подальшому частково виконувала його умови, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним й відповідало їхній внутрішній волі.

Однак, отримавши від товариства кошти в кредит, в порушення умов виконання кредитного договору ОСОБА_1 свої зобов`язання з повернення кредиту і сплаті процентів за користування грошима належним чином не виконала.

ОСОБА_1 отримувала кредитні кошти, користувалася ними та протягом тривалого періоду часу частково виконувала зобов`язання щодо їх повернення, що підтверджується розрахунком заборгованості та довідкою, які було надано кредитором до суду першої інстанції та не заперечується самою відповідачкою, тому і підлягає стягненню з неї на користь банку в заявленому розмірі.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріали справи в своїй сукупності свідчать про те, що відповідачка отримала кредит за договором № від 28 вересня 2021 року, проте не виконала взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитним договором, отримані в кредит кошти не повернула, тому наявні підстави для стягнення з неї на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 60 219,19 грн.

Погоджується судова колегія і з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з відповідачки відсотків за користування кредитними коштами (щомісячні відсотки та річні відсотки).

Як вбачається з кредитного договору № від 28 вересня 2021 року сторони погодили, що процентна ставка за кредитом, її тип - фіксована; щомісячні проценти - 2,69% від суми кредиту згідно з графіком платежів, річні загальні проценти - 11,99% від суми боргу за договором згідно з графіком платежів. Тобто, сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами. Тому, наявні правові підстави для стягнення не тільки тіла кредиту, а також заборгованість за нарахованими відсотками.

Матеріали справи свідчать про те, що строк кредитування становить 60 місяців, тобто до 09 жовтня 2026 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості нарахування відсотків на кредит проводилося до 11 січня 2023 року, тобто в межах строку кредитування. З розрахунку заборгованості вбачається, що розмір заборгованості за річними відсотками складає 6 950,53 грн, а за щомісячними відсотками - 19 311,31 грн, які суд першої інстанції обґрунтовано стягнув.

Виходячи з наведеного колегія суддів відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Розмір заявленої кредитором заборгованості у сумі 86 484,03 грн підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості, який є арифметично правильним та відповідає умовам вказаного договору, тобто є належним та допустимим доказом утвореної заборгованості.

Відповідачкою вказаного розрахунку під час розгляду справи у судах спростовано не було.

Встановивши, що ОСОБА_1 не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у позивача виникло право достроково вимагати повернення основної суми кредиту, процентів за користування кредитом в судовому порядку та стягнення з відповідачки на його користь загальної суми заборгованості в розмірі 86 484,03 грн, з яких 60 219,19 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 950,53 грн - сума заборгованості за річними відсотками; 19 311,31 грн - сума заборгованості за щомісячними відсотками.

Посилання ОСОБА_1 на те, що нарахована позивачем заборгованість за щомісячними процентами, фактично є щомісячною комісією за управління кредитом, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки спростовуються змістом кредитного договору № від 28 вересня 2021 року.

Твердження ОСОБА_1 щодо того, що позовну заяву підписано не уповноваженою особою, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що особа, яка від імені позивача підписала довіреність, є керівником даної юридичної особи та згідно статуту має право на такі дії, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, зокрема протоколом № 41 загальних зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» від 26 червня 2014 року та наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» № ФК125-к від 02 липня 2014 року, з яких вбачається, що генеральним директором товариства є Ревунов Р.О. , який і видав відповідну довіреність від 23 червня 2023 року на представлення інтересів товариства Костюшку П.М .

Доводи ОСОБА_1 про те, що її не було належним чином повідомлено про розгляд справи в суді першої інстанції, колегія суддів відхиляє, оскільки судові повідомлення повернулися до суду першої інстанції з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що в розумінні статті 128 ЦПК України є належним повідомленням.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Апеляційну скаргу залишено без задоволення, тому підстав для перерозподілу судових витрат за перегляд справи у апеляційному порядку не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді Ю.М. Мальований

О. Ю. Тичкова

Повний текст постанови складено 07 травня 2024 року.