Справа № 539/6271/23
Провадження № 2/539/254/2024
26.04.2024
місто Лубни Полтавської області
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі головуючої судді Мирошникової О. Ш.,
за участю: секретаря судового засідання Байви Т. В.,
учасники справи: прокурор Пістун К. О.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом:
керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області - позивач, до
громадянина російської федерації ОСОБА_1 - відповідач,
про конфіскацію земельних ділянок, та
ухвалив це заочне рішення про задоволення позову про таке:
І. Стислий виклад позицій сторін
2.Відповідач відзиву у встановлений судом строк не подав.
ІІ. Заяви, клопотання учасників справи
3.25.01.2024, 21.02.2024 ГУ Держгеокадастру у Полтавській області звернулося до суду з заявами про розгляд справи без участі їх представника.
3.1.01.02.2024 прокурор звернулася до суду з клопотанням про витребування доказів.
3.2.26.04.2024 прокурор звернулася до суду з заявою, в якій проти заочного розгляду справи не заперечувала.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі
4.05.01.2024 суд відкрив провадження у справі та постановив розглядати справу в порядку загального позовного провадження.
4.1.01.02.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні та витребував докази відповідно до клопотання прокурора від 01.02.2024.
4.2.В зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації в Україну наявна неможливість використання передбачених законодавством способів повідомлення відповідача громадянина російської федерації про виклик до суду, суд викликав відповідача через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в порядку частини одинадцятої статті 128 ЦПК України.
4.3.Суд повідомив учасників про час та місце розгляду справи належним чином відповідно до вимог ЦПК України.
4.4.26.04.2024 суд постановив здійснити заочний розгляд цієї справи.
VІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
8.За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухому майно від 22.11.2023 державна реєстрація права власності на цю земельну ділянку за ОСОБА_3 проведена 03.07.2020 державним реєстратором Іщенко Г. К. (а. с. 17 - 21).
9.В пункті 9 договору сторони підтвердили, що їх волевиявлення було вільним, усвідомленим та відповідало їх внутрішній волі, умови договору відповідали домовленості сторін, договір не приховував іншого правочину, не мав характеру удаваного та фіктивного правочину і був спрямований на реальне настання наслідків, які обумовлені в ньому.
11.За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухому майно від 22.11.2023 державна реєстрація права власності на цю земельну ділянку за ОСОБА_3 проведена 03.07.2020 державним реєстратором Іщенко Г. К. (а. с. 44 48).
12.В пункті 9 договору сторони підтвердили, що їх волевиявлення було вільним, усвідомленим та відповідало їх внутрішній волі, умови договору відповідали домовленості сторін, договір не приховував іншого правочину, не мав характеру удаваного та фіктивного правочину і був спрямований на реальне настання наслідків, які обумовлені в ньому.
15.З моменту укладення договорів про розірвання договорів купівлі-продажу ОСОБА_3 втратила всі права покупця за договорами купівлі-продажу.
16.У зв`язку з розірванням договорів купівлі-продажу державний нотаріус ОСОБА_4 повернула ОСОБА_1 два свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки від 18.03.2020 за реєстрами № 725 та № 728, витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.03.2020.
17.В пункті 10 договорів про розірвання договорів купівлі-продажу сторони підтвердили, що ці договори відповідали їх дійсним намірам і не носили характеру фіктивного та удаваного правочинів, укладалися ними у відповідності зі справжньою їх волею без будь-якого тиску та не були результатами впливу тяжких обставин, договори укладалися без застосування обману чи приховування фактів, які мали істотне значення, сторони бажали настання саме тих правових наслідків, що створювалися цими договорами.
18.Всі ці обставини підтверджуються належними та допустимими доказами, наявними у цій справі.
V. Норми права, які застосував суд
19.Конституція України
Частини перша та друга статті 13 - земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.
Стаття 14 -право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Частина п`ята статті 41 - конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
20.Частина третя статті 23 Закону України «Про прокуратуру» - прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
21.Статті 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» - державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний контроль за використанням та охороною земель також здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у межах повноважень, визначених законом, у разі прийняття відповідною радою рішення про здійснення такого контролю.Державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
22.Закон України «Про міжнародне приватне право»:
Частини перша та друга статті 28 - право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться.
Частина перша статті 39 - виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.
23.Земельний кодекс України:
Стаття 22 - землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі під об`єктами виробництва біометану, які є складовими комплексів з виробництва, переробки та зберігання сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу.
Стаття 80 зокрема, суб`єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності.
Частини друга четверта статті 81, зокрема іноземці можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.
Іноземці можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі:
а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;
б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності;
в) прийняття спадщини.
Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.
Частини перша статті 130:
Набувати право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення можуть:
а) громадяни України;
б) юридичні особи України, створені і зареєстровані за законодавством України, учасниками (акціонерами, членами) яких є лише громадяни України та/або держава, та/або територіальні громади;
в) територіальна громади;
Стаття 140 - підставами припинення права власності на земельну ділянку є, зокрема:
д) конфіскація за рішенням суду;
е) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.
Стаття 143 зокрема, примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі: конфіскації земельної ділянки.
Частини перша, друга та четверта статті 145 зокрема, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права.
У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.
Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.
Стаття 148 земельна ділянка може бути конфіскована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановленому законом.
24.Цивільний кодекс України:
Частина перша статті 317 власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Частини перша та друга статті 319 - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Стаття 321 зокрема, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Пункт десятий частини першої статті 346 - право власності припиняється у разі: конфіскації;
23.Цивільний процесуальний кодекс України:
Частина третя статті 56 - у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Частина перша статті 141 - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
VІ. Мотивована оцінка суду
24. За приписами статей 22, 80, 81, 130 Земельного кодексу України іноземці мають право набувати у власність землі сільськогосподарського призначення шляхом прийняття спадщини, які протягом року підлягають відчуженню.
26.03.07.2020 протягом року відповідно до частини четвертої статті 81 Земельного кодексу України іноземець ОСОБА_1 на підставі двох договорів купівлі-продажу продав ці земельні ділянки громадянці України ОСОБА_3 .
27.Право власності на ці земельні ділянки виникло у покупця ОСОБА_3 з моменту державної реєстрації 03.07.2020.
28.28.01.2022 ОСОБА_3 та іноземець ОСОБА_1 розірвали два договори купівлі-продажу та право власності на землі сільськогосподарського призначення.
29.Суд встановив, що після посвідчення договорів про розірвання договорів купівлі-продажу державний нотаріус повернула громадянину російської федерації ОСОБА_1 правовстановлюючі документи на земельні ділянки сільськогосподарського призначення свідоцтва про право на спадщину за законом.
30.Отже, з 28.01.2022 було відновлено право власності іноземця ОСОБА_1 на дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які він 18.03.2020 отримав у спадщину за законом.
31.Суд встановив, що наразі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з 18.03.2020 зареєстровано право власності іноземця ОСОБА_1 на дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення.
32.Суд встановив, що протягом річного строку, встановленого частиною четвертою статті 81 Земельного кодексу України, іноземець ОСОБА_1 самостійно не відчужив земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які він 18.03.2020 набув у власність як спадщину.
33.За встановлених обставин, суд вбачає підставу припинення права власності іноземця ОСОБА_1 на дві успадковані земельні ділянки сільськогосподарського призначення, яка передбачена частиною другою статті 145 Земельного кодексу України у разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.
34.Враховуючи, що у цій справі наявні законні підстави для конфіскації земельних ділянок у іноземця, суд повністю задовольняє позов прокурора.
VII. Розподіл судових витрат.
35.За статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.
Суд вирішив:
1.Задовольнити повністю позов керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області Кінаша Івана Павловича в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про конфіскацію земельних ділянок.
4.Стягнути з громадянина російської федерації ОСОБА_1 на користь Полтавської обласної прокуратури сплачений судовий збір в сумі 5368 гривень (п`ять тисяч триста шістдесят вісім).
5.Копію цього заочного рішення направити учасникам справи.
6.Заочне рішення може бути оскаржено шляхом подання до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
7.У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
8.Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: громадянин російської федерації ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області Мирошникова О. Ш.