Номер провадження: 22-ц/813/2130/24
Справа № 522/7252/21
Головуючий у першій інстанції Косіцина В. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

21.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

перевіривши, в порядку вирішення питання про відкриття апеляційного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 01 червня 2023 року,

встановив:

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 01 червня 2023 року позов ОСОБА_2 до ТОВ «Фінансова компанія «Астер фінанс», ТОВ «Укрдебет плюс», ПАТ «Дельта Банк», за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , АТ «УкрСиббанк» про скасування рішень, скасування реєстраційної дії, виключення записів та визнання недійсними договорів залишено без задоволення.

14 лютого 2024 року засобами поштового зв`язку, з порушенням установленого статтею 354 ЦПК України строку, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 посилається на те, що вона не була повідомлена про розгляд даної справи, призначеної на 01 червня 2023 року; копію тексту рішення суду першої інстанції вона не отримувала; отримання копії повного тексту рішення суду було унеможливлено внаслідок обставини непереборної сили, а саме у зв`язку із введенням правового режиму воєнного стану по всій території України, внаслідок чого вона на протязі тривалого часу не змогла отримати його копію.

Такі причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, тому ухвалою суду від 19.02.2024 вищевказана апеляційна скарга була залишена без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків, а саме:

-звернення до суду із заявою про поновлення строку на звернення до суду з апеляційною скаргою з зазначенням належних на те підстав;

-надання суду копії документа який підтверджує сплату судового збору чи документів (підстав) які звільняють скаржника від його сплати.

На виконання вимог ухвали суду ОСОБА_1 , 17.04.2024 подала заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій заявила клопотання про надання додаткового строку для подачі довідки з Пенсійного фонду України, та на обґрунтування поважності причин пропущення строку на оскарження судового рішення, зазначає, що після оголошення воєнного стану ОСОБА_1 , задля власної безпеки на тривалий час виїжджала до Львівської області до свої родичів, також скаржник зазначає, що вона є інвалідом I групи і знаходження в місті Одесі під час інтенсивних обстрілів становило навантаження на її здоров`я з урахуванням інвалідності, а тому через тривалу відсутність, ОСОБА_1 , не могла отримати копію оскаржуваного рішення Приморського районного суду від 01.06.2024, проте жодних доказів на підтвердження заявлених причин пропуску строку до суду не надає.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.04.2024 заяву ОСОБА_1 про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги задоволено частково, продовжено строк у відповідності до ч.2 ст.185 ЦПК України, на десять дні з дня отримання ухвали.

05.06.2024 ОСОБА_1 подала заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої долучила довідку МСЕК про тещо вона є особою з I групою інвалідності.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов висновку, що наведені скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду є неповажними з наступних причин.

Учасники справи мають право оскаржити судові рішення у встановленому порядку, зокрема з додержанням встановленого Цивільним процесуальним кодексом України строку. При цьому, процесуальним законом передбачено можливість поновлення пропущеного строку у разі його пропуску з поважних причин.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії на виконання вимог процесуального закону.

Суд зазначає, що, не можуть враховуватися поважними посилання скаржника, як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження - виїзд до Львівської області після оголошення воєнного стану, задля власної безпеки.

Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність (частина перша статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Введення на території України воєнного стану не зупиняє перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення (продовження) процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення (продовження) такого строку.

Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Зазначене відповідає висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, ОСОБА_1 знала про розгляд справи який триває з 2021 року, мала можливість цікавитися розглядом справи, за допомогою засобів поштового та електронного зв`язку тощо.

Правовий режим воєнного стану введений з 24 лютого 2022 року, після чого неодноразово продовжувався та триває дотепер. Враховуючи що ОСОБА_1 , наголошує на тому що вона виїхала до Львівської області на початку введення правового режиму воєнного стану, проте жодних доказів на підтвердження цього не надає, суд не може враховувати причини пропуску строку на апеляційне оскарження як поважні.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року (заява № 3236/03) вказав, що суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Отже, інших обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, та підтверджували наявність у апелянта об`єктивних, непереборних, істотних перешкод для звернення з апеляційною скаргою, у встановлені ст. 354 ЦПК України строки, заявником не наведено.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи зазначене, наведені у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження підстави пропуску такого строку не є поважними.

З аналізу змісту частини другої статті 358 ЦПК України у поєднанні з положеннями статті 354 ЦПК України вбачається, що у цих нормах законодавцем встановлено правила судової процедури щодо поновлення процесуального строку за наявності поважних причин його пропуску та процесуальну заборону й обмеження щодо такого поновлення у разі визнання судом неповажними наведених скаржником підстав для поновлення строку.

Виключних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 358 ЦПК України, заявник не наводить та жодним доказом такі підстави не підтверджує.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення Європейського Суду з прав людини у справі VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, §53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

З огляду на вищевикладене, враховуючи необхідність забезпечення розумних строків розгляду справи, а також те, що скаржник не виконував належним чином свої обов`язки, передбачені ст. 43 ЦПК України, не проявляв необхідної зацікавленості у розгляді справи в якій є учасником, а також приймаючи до уваги висновки ЄСПЛ та враховуючи, що ОСОБА_1 не навела інших поважних причин пропуску строку та не надала доказів на їх підтвердження, колегія суддів вважає за необхідне застосувати положення п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України та відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись статтями 185, 357, 358 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 01 червня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Є.С. Сєвєрова

Судді: Л.М. Вадовська

О.С. Комлева