Справа № 521/99/24
Провадження № 2/521/2422/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 року Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Гриневич І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб цивільну справу за позовом КП «Теплопостачання м. Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває на розгляді цивільна справа за позовом КП «Теплопостачання м. Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання, в якому позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за теплову енергію в розмірі 29405,98 грн. та судові витрати у розмірі 2684 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилався на те, що Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в якій мешкає боржник ОСОБА_1 за особовим рахунком (№ НОМЕР_1 ), в якої на 01 липня 2023 року існує заборгованість в сумі 29405,98 грн., що свідчить про невиконання споживачем комунальної послуги свого зобов`язання по сплаті наданих послуг та порушенні прав комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси». З цих підстав захисту порушеного права позивач звертається до суду.

Ухвалою суду від 11 березня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались.

Відповідно до ст. 274 ЦПК Українив порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

10.04.2024р. відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому вона зазначала, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта їй не належить об?єкт нерухомого майна, а саме квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки Об?єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каскад - 24» вона ніколи не проживала і не проживає за вищевказаною адресою. Знову ж таки згідно до даних наведених з Витягу з реєстру територіальної громади №2024/002986902 від 25.03.2024: місце її зареєстрованого і фактичного проживання АДРЕСА_2 . Саме ця квартира належить їй на праві приватної власності згідно договору дарування від 01.02.2002 року, що також підтверджується довідкою ОСББ «В?ячеслава Чорновола 8». Саме в цій квартирі вона мешкає з 2002 по сьогодні, та справно оплачує надані їй комунальні послуги. Також у відзиві зазначає, що строк позовної давності минув.

21.05.2024 року представник позивача надала пояснення, де зазначила, що вимоги щодо оплати теплової енергії можуть бути пред?явлені не лише до власників житла, а й до користувачів теплової енергії, які мають реєстрацію за місцем проживання за іншою адресою. Виходячи зі змісту тексту заперечень, відповідач по справі просить суд застосувати строк позовної давності. Вважає, що строк дії договірних відносин з користування теплової енергії не завершений, тому що відносини є триваючими, дата заключення договірних відносин, відсутня. За відсутністю дати припинення договірних відносин (закінчення перебігу строку ст.124 ЦПК України), обчислити за правилами давності закінчення строку давності не представляється можливим (ст. ст.251-257, 260, 261, 267 ЦК України). Твердження відповідача про те, що строк позовної давності минув є помилковим. Зокрема представником позивача надано копію договору купівлі-продажу квартири від 12 липня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , де продавцем є ОСОБА_1 .

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 була споживачем теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 . Теплопостачання вказаного житлового будинку забезпечує КП «Теплопостачання міста Одеси».

Відповідно до договору купівлі-продажу № 19208, виданого Одеською товарною біржею 29.01.1997 року вищевказана квартира перебувала у приватній власності ОСОБА_1 .(а.с.48-49)

Також відповідно виписки із будинкової книжки про склад сім`ї і реєстрацію зазначено, що особовий рахунок за адресою: АДРЕСА_1 відкритий на ОСОБА_1 , 1956р.н., яка була зареєстрована за вказаною адресою з 07.02.1997р..(а.с. 50)

Зокрема в матеріалах справи є копія договору купівлі-продажу від 12.07.2022 року, в якому зазначено, що відповідач ОСОБА_1 передала у власність (продала) ОСОБА_2 квартиру під АДРЕСА_3 .(а.с. 46-47)

На ім`я відповідача відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , за яким обліковуються надані послуги з постачання теплової енергії на опалення та гарячу воду.

Відповідно до наданого позивачем реєстру нарахувань та оплат по абоненту ОСОБА_1 за період з жовтня 2015 року по червень 2023 року, на особовому рахунку відповідача № НОМЕР_1 обліковується заборгованість в розмірі 29405,98 грн.

За правилами ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі).

Індивідуальний договір вважається укладений зі споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Текст такого договору було розміщено 04.10.2021 року на офіційному сайті КП «Теплопостачання міста Одеси» www.teplp.od.ua.

Таким чином, станом на 05.11.2021 року типові договори з індивідуальними споживачами про надання послуги з постачання теплової енергії вважаються укладеними з відповідною категорією споживачів.

Відповідно до п. 1 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії - цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України.

За приписами ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться.

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Згідно ст. ст. 68, 162 ЖК України та ст. 45 п. 5 «Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затв. пост. КМ України від 21 серпня 2019 року № 830, споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Проте, свої зобов`язання боржник не здійснює, в наслідок чого, станом на 01.05.2023 року, виникла заборгованість в сумі 24943,08 грн.

Згідно ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» свої зобов`язання виконує у повному обсязі, а споживач, в порушення ст. ст. 525, 526 ЦК України, несвоєчасно сплачує надані послуги, чим завдає підприємству значну матеріальну шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Таким чином суд приймає до уваги подані письмові пояснення представника позивача, до яких були долученні копії договорів купівлі-продажу від 12.07.2022 року та 29.01.1997 року, а також довідку про склад сім`ї.

Стаття 256 Цивільного кодексу України визначає, що позовною давністю строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Разом із тим, спірним питанням є період, за який можливо здійснити стягнення заборгованості. Суд враховує, що відповідачем подано до суду заяву про застосування строку позовної давності.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії,що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Отже, здійснення відповідачем платежу в меншому розмірі, аніж було нараховано позивачем, не свідчить про визнання відповідачем боргу за попередній період.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу, про що визначено правовою позицією у Постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року, у справі № 760/16111/15-ц, провадження № 61-1393св19.

Враховуючи час звернення до суду, а саме, позовна заява була подана до суду 03.01.2024 року та з урахуванням заяви відповідача про застосування строку позовної давності, при цьому суд враховує, що відповідно до договору купівлі-продажу право приватної власності на зазначену квартиру перейшло до іншої особи з 12.07.2022 року, а тому дослідженню підлягає заборгованість, яка виникла у період з січня 2021 року по липень 2022 року в розмірі 8823,25 грн. (1093,45(за 01.21) + 1077,83(за 02.21) + 859,14(за 03.21) 124,97(за 04.21) + 0,00(з 05.21 по 10.21) + 656,96(за 11.21) + 1267,82(за 12.21) + 1612,40(за 01.22) + 1209,30(за 02.22) + 921,38(за 03.22) + 0,00(з 04.22 по 07.22) = 8823,25).

Власність, відповідно до частини четвертої статті 319 ЦК України, зобов`язує; зокрема, за статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Проте у зв`язку з відчуженням квартири АДРЕСА_3 у відповідача відсутні обов`язки щодо її утримання та сплати комунальних платежів.

Таким чином, стягнення з відповідача комунальних послуг за період з липня 2022р. по червень 2023р. є безпідставними.

Відповідно до ст. ст. 525, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання

З огляду на викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» підлягають частковому задоволенню, а саме підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 8823,25 грн.

Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Керуючись ст. ст. 16, 526, 611, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 13, 141, 263-265, 268, 274, 279, 352- 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 68,162 ЖК України та ст. 45 п. 5 «Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених постановою КМ України від 21.08.2019 р. № 830, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги КП «Теплопостачання м. Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_4 ) на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (65029, м. Одеса, вул. Балківська, 1-Б; р/р НОМЕР_3 в Філія Одеське ОУ АТ «Ощадбанк»; МФО 328845; Код ЄДРПОУ 34674102; ІНН 14; св.-во № 40380750) заборгованість за теплову енергію в сумі 8 823 (вісім тисяч вісімсот двадцять три) грн. 25 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_4 ) на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (65029, м. Одеса, вул. Балківська, 1-Б; р/р НОМЕР_3 в Філія Одеське ОУ АТ «Ощадбанк»; МФО 328845; Код ЄДРПОУ 34674102; ІНН 14; св.-во № 40380750) витрати по оплаті судового збору у сумі 805,33 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14 червня 2024 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А. МАЗУН