Справа № 509/1583/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Козирського Є.С.,

за участю секретаря Лисенко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: Рівненська область, Рокитнівський район, с. Нетреба, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини -

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2024 року представник позивача адвокат Юрченко В.В.. звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила суд стягнути щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дружини, у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення з моменту подачі до суду позову і до досягнення дитиною: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трьох років, до 28.05.2026 року. Крім того, просила стягнути витрати на професійну правову допомогу.

Свої вимоги мотивує тим, що з 17/09/2022 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вже тривалий час сторони не проживають однією сім`єю. Позивачка наразі ніде не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Син проживає разом з нею та знаходяться виключно на її утриманні, а тому вона потребує матеріальної допомоги на своє утримання.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглянути без її участі та участі позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що він регулярно здійснює грошові перекази на банківську картку позивача, повністю задовольняє матеріальні потреби дитини та сплачує орендну плату за квартиру. Загальна сума грошових переказів на утримання сина з 2024 року складає 210 134,00 грн., про що свідчать банківські виписки, які додані до відзиву. Відповідач регулярну піклується як про дитину, так і про свою дружину, тому аліменти в розмірі 1/6 частини доходів є для нього надмірним тягарем, але він міг би сплачувати аліменти у розмірі 1/8 частини усіх видів його заробітку. Також просив відмовити в задоволенні позову в часті стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн., з підстав їх не співмірністю.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доцільність часткового задоволення позовних вимог позивачки щодо стягнення аліментів.

Судом встановлено, що 17.09.2022 року сторони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її вихованні та утриманні.

Позивачка наразі не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, а тому наразі змушена звернутись до суду з вимогою про стягнення з відповідача на її користь аліментів на її утримання.

Відповідно до ст.75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідност.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Згідност.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч. 6 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Частина 4статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Аналіз даних положень сімейного законодавства дає підстави суду вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині матері незалежно від цієї обставини.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою.

У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка немає змоги працювати і утримувати себе.

За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 15.03.2024 року та до досягнення дитиною трьох років.

Суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у такому розмірі, оскільки є працездатним, має задовільний стан здоров`я. Такий розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для матері дитини, з якою проживає дитина, в період догляду за дитиною до трьохрічного віку.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані, зокрема, з витратами на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України та задоволення позову позивачки, яка в даному випадку звільнена від сплати судового збору по розгляду позовних вимог щодо стягнення аліментів, з відповідача на користь держави слід стягнути суму судового збору у сумі 1211,20 грн.

В позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача суму витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. (Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19).

У постанові Великої Палати у справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені (подібні висновки викладені у постанові ВПВС від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до відшкодування, з урахуванням того, чи були такі витрати здійснені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час і неспівмірність порівняно з ринковими цінами (подібні висновки викладені у постанові ВС від 20.11.2018 у справі № 910/23210/17, від 13.02.2019 у справі № 911/739/15).

Представником позивачки адвокатом Юрченко В.В. надано договір про надання правової допомоги від 13.03.2024, у матеріалах справи є ордер.

Суд вважає, що заявлені витрати на правову допомогу відповідачки слід зменшити на 1000,00 грн., оскільки розгляд справи судом по суті відбувся в одному судовому засіданні 04.04.2024, позов задоволено частково.

Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними з наданим адвокатом обсягом послуг у суді, розміру позовних вимог, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 1000, 00 грн.

На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 23, 206, 258-259, 264, 265, 273, 354, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дружини, у розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 15.03.2024 року - моменту подачі до суду позову і до досягнення дитиною: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трьох років, до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , витрати на правову допомогу в розмірі 1000,00 гривень.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Є. С. Козирський