Справа № 161/9268/23
Провадження № 2-др/161/72/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2024 року місто Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :
головуючого судді Гриня О. М.,
за участі секретаря судового засідання Жежерун Д. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Луцької міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та у їх вихованні, шляхом визначення способу участі батька у вихованні дітей,
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 червня 2024 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Луцької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та у їх вихованні, шляхом визначення способу участі батька у вихованні дітей.

Ухвалюючи рішення в цій справі, суд не вирішив питання розподілу судових витрат, що у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 270 Цивільно-процесуального кодексу України є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 Цивільно-процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У судовому засіданні 05 червня 2024 року до закінчення судових дебатів позивач ОСОБА_1 заявив, що ним після ухвалення рішення у цій справі будуть подані докази понесення витрат на професійну правничу допомогу.

07 червня 2024 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення та розподіл витрат на професійну правничу допомогу. Позивач зазначає, він поніс у цій справі витрати на професійну правничу допомогу адвоката в загальному розмірі 20 000 гривень. Обсяг наданих послуг адвоката та їх вартість підтверджується договором про надання правничої допомоги, рахунком від 05 червня 2023 року, актом здавання-приймання наданих послуг (виконаних робіт) від 05 червня 2024 року та квитанцією. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 у його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 гривень.

19 червня 2024 року від представника відповідача адвоката Андріяш Н. В. до суду надійшли письмові заперечення на заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу. Обґрунтовуючи свою позицію, представник відповідача вказує, що ОСОБА_1 у своїй позовній заяві зазначив про те, що він не очікує будь-яких інших витрат, пов`язаних з розглядом цієї справи, окрім витрат по сплаті судового збору. Платіжний документ не містить посилання на конкретний договір та предмет судового спору, що є важливим, адже між сторонами було багато інших судових проваджень. Позов у цій справі задоволено частково, в основу рішення покладено висновок Служби у справах дітей Луцької міської ради, а не запропонований позивачем спосіб спілкування з дітьми. Заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу є очевидно неспівмірною зі складністю цієї справи. На підставі наведеного представник відповідача просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача адвокат Солтисюк А. П. заявою від 18 червня 2024 року просить розгляд питання про розподіл судових витрат розглядати без участі сторони позивача. Заявою від 18 червня 2024 року представник третьої особи органу опіки та піклування Луцької міської ради Шульган Ф. П. просить судове засідання у цій справі проводити без його участі.

Згідно зі статтею 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Цивільно-процесуальний кодекс України закріплює вимогу для кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла, і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (статті 134 ЦПК України).

Такий розрахунок подається до суду разом із першою заявою по суті спору.

Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою першої заяви по суті спору, оскільки з огляду на статтю 134 ЦПК України попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При цьому, поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності.

Згідно з ч.2 статті 134 ЦПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого судового збору.

Наведена норма процесуального закону надає суду право у разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат відмовити їй у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого судового збору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі №904/4494/18).

Частиною 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат у цій справі, суд ураховує, що у своїй позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що він не поніс інших судових витрат окрім витрат по сплаті судового збору. Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 не містить попереднього розрахунку суми судових витрат на правничу допомогу.

Суд установив, що 05 квітня 2023 року між Адвокатським бюро «Солтисюка Андрія» та ОСОБА_1 укладено Договір № 08/23 про надання правової (правничої) допомоги. Предметом цього Договору є надання адвокатським об`єднанням клієнту правової допомоги у формі консультацій, складання процесуальних документів, здійснення захисту та представництва інтересів клієнта щодо сплати аліментів, визначення способу та порядку участі у вихованні дитини, інших питань та витрат, пов`язаних з вихованням дитини. На підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг, виконаних робіт та їх вартості стороною відповідача надано Акт здавання-приймання наданих послуг від 05 червня 2024 року, відповідно до якого адвокатське об`єднання «Солтисюка Андрія» в особі адвоката Солтисюка А. П. надало послуги професійної правничої допомоги в цій справі загальною вартістю 20 000 гривень, а саме: підготовка до розгляду справи 5000 гривень, підготовка позовної заяви 6 000 гривень, опрацювання відзиву та підготовка відповіді на відзив 5 000 гривень, представництво в суді 4000 гривень. Копією платіжного документа від 01 серпня 2023 року підтверджується, що ОСОБА_1 сплатив адвокатському об`єднанню «Солтисюка Андрія» гонорар у розмірі 20 000 гривень.

Дослідивши вищевказані докази, ураховуючи відповідні аргументи представника відповідача, суд зазначає, що ОСОБА_1 належним чином не підтвердив, що сплачений ним адвокату гонорар в розмірі 20 000 гривень стосується саме розгляду цієї справи. Суд ураховує, що Договір № 08/23 про надання правової (правничої) допомоги укладено 05 квітня 2023 року, тоді як ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом 05 червня 2023 року. Тож, станом на дату звернення до суду позивач міг прогнозувати понесення витрат на правничу допомогу, однак не заявив про це у своїй позовній заяві. Також суд ураховує, що гонорар адвокату в розмірі 20 000 гривень сплачено (відповідно до квитанції) 01 серпня 2023 року, тоді як рішення у цій справі ухвалено 05 червня 2024 року. Позивач не зазначив поважності причин неможливості подати докази, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат до закінчення судових дебатів у цій справі. Згідно з наданими позивачем доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката такі витрати понесені ним задовго до ухвалення рішення у цій справі, а тому суд розцінює критично Акт здавання-приймання наданих послуг від 05 червня 2024 року та вважає його таким, що не може об`єктивно відображати обсяг та вартість наданих позивачу адвокатських послуг. Також суд погоджується з відповідними аргументами представника відповідача та зазначає, що станом на дату укладення Договору № 08/23 про надання правової (правничої) допомоги між сторонами у цій справі тривали інші судові справи, що перебували на розгляді в Луцькому міськрайонному суді Волинської області.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 (провадження №12-14гс22) дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Таким чином, ураховуючи, що позивач ОСОБА_1 фактично отримав професійну правничу допомогу при розгляді цієї справи, його інтереси представляв адвокат Солтисюк А. П., беручи до уваги всі вищенаведені обставини в їх сукупності, в тому числі складність справи та обсяг послуг, наданих адвокатом під час розгляду справи, тривалість розгляду справи та кількість судовий засідань у цій справі, час, витрачений адвокатом на надання відповідних послуг, суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 5 000 гривень судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вважає, що саме такий розмір згаданих судових витрат буде відповідати засадам розумності, виваженості та справедливості.

Крім того, суд установив, що позивач ОСОБА_1 сплатив у цій справі судовий збір в загальному розмірі 2147,20 гривень (1073,60 х 2 вимоги немайнового характеру). З урахуванням принципу пропорційності, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 1073,60 гривень судового збору, адже за результатами розгляду справи суд задовольнив вимоги позивача частково.

Керуючись ст.ст. 270, 137, 141 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000 (п`ять тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу та 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Луцької міської ради (43000, м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 21).

Дата складання повного тексту рішення 24 червня 2024 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду О. М. Гринь