Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2813/24
Провадження № 2/376/1346/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м.Сквира

Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ловінської С.С.,

за участю секретаря судових засідань Кропивлянської С.М.,

розглянувши в залі суду в м. Сквира Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач звернувся з позовом до відповідача, просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № 002/12254513-SP від 26.10.2021 в розмірі 44344,54 гривень.

В обґрунтування позову посилається на те, що ОСОБА_1 уклав з АТ «ТАСКОМБАНК» договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 002/12254513-SP від 26.10.2021, підписанням якого акцептував публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК». 28.02.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/15-Ф від 28.02.2024, у відповідності до умов якого, ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до додатку №1 до договору факторингу № НІ/11/15-Ф від 28.02.2024, Реєстру прав вимог, ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 44344,54 грн., з яких 19993,87грн - загальна заборгованість по тілу кредиту; 24350,67 грн. - загальна заборгованість по відсоткам.

Станом на день подання позовної заяви відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором, відтак позивач змушений звернутись до суду.

Ухвалою від 23.09.2024 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Представник позивача в позовній заяві просив проводити розгляд справи у відсутності представника позивача.

Відповідач про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав.

Суд доходить висновку про належне вжиття всіх заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а відтак, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8, ч. 11, ч. 12 ст. 128 ЦПК України вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи.

Відповідно до ч. 5ст.279ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідачем клопотання про розгляд справи за участю сторін суду не надано.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, перевіривши їх поданими доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Між сторонами виникли правовідносини щодо належного виконання умов укладеного кредитного договору.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 26.10.2021 підписав заяву № 815552 про приєднання до частини 1 публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної карти, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank».

28.02.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/15-Ф від 28.02.2024, у відповідності до умов якого ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

28.02.2024 року АТ «ТАСКОМБАНК» на виконання п.2.1 договору факторингу № НІ/11/15-Ф від 28.02.2024 передав, а ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв Реєстр Прав Вимоги, після чого ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» стає кредитором до позичальників стосовно їх боргів.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимог до договору № НІ/11/15-Ф від 28.02.2024 ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 44344,54 грн. згідно кредитного договору № № 002/12254513-SP від 26.10.2021 .

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

За вимогами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Аналіз вказаних норм свідчить, що істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, порядок його повернення, розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно із ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 513 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст.517 ЦК України).

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч.1, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч.2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, звертаючись до суду із даним позовом, представник позивача посилався на те, що між АТ «ТАСКОМБАНК» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 002/12254513-SP від 26.10.2021. АТ «ТАСКОМБАНК» передало ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» своє право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором № 002/12254513-SP.

На підтвердження заявлених позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надано наступні докази: заяву № 815552 про приєднання до частини 1 публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної карти, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank»; довідку АТ «ТАСКОМБАНК» про відкриття поточного рахунку; розрахунок заборгованості за кредитним договором 002/12254513-SP від 26.10.2021, видану ТОВ «ФК «ЄАПБ»; договір факторингу № НІ/11/15-Ф від 28.02.2024; Акт прийому- передачі Реєстру прав вимог; Витяг з Реєстру прав вимог.

Згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пункту 42 розділу III Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018р. №75, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Необхідність дослідження саме первинних документів в справах щодо стягнення кредитної заборгованості знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду України від 30.01.2018р. в справі №161/16891/15-ц.

Правова позиція щодо первинних документів відображена в постанові Верховного Суду України від 14.06.2018р. в справі №364/737/17, де зазначено, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві.

Однак, всупереч вимогам ст.81 ЦПК України, представником позивача не було надано суду доказів укладання кредитного договору 002/12254513-SP від 26.10.2021 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 , доказів щодо нарахування відсотків первісним кредитором АТ «ТАСКОМБАНК» з посиланням на умови кредитного договору та не викладено обставин з посиланням на докази (розрахунок заборгованості) по усім складовим кредитного боргу (тіла кредиту, відсотків та комісії), з відображенням даних про внесення платежів відповідачем первісному кредитору, тобто до відступлення права вимоги новому кредитору ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

За таких обставин, представником позивача не доведено та судом не встановлено факту порушення відповідачем ОСОБА_1 прав позивача ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», а саме факту наявності заборгованості у відповідача згідно кредитного договору 002/12254513-SP від 26.10.2021, в матеріалах справи не містяться докази підписання відповідачем ОСОБА_1 та AT «ТАСКОМБАНК» кредитного договору 002/12254513-SP, доказів щодо нарахування відсотків первісним кредитором АТ «ТАСКОМБАНК» з посиланням на умови кредитного договору.

У зв`язку з відсутністю необхідних доказів, суд позбавлений можливості впевнитись у законності права вимоги позивача до відповідача, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат також не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 10, 81,83, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарженняабо прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.С.Ловінська