Справа № 373/1221/24
Номер провадження 2-з/373/14/24
УХВАЛА

25 червня 2024 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі головуючої судді Керекези Я.І., розглянувши заяву представника позивача в особі міського голови про забезпечення позову у справі № 373/1221/24 за позовом виконавчого комітету Переяславської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , Головне управління пенсійного фонду України у Київській області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

встановив:

Міський голова ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом в інтересах малолітнього ОСОБА_1 та просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягувати з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів щомісячно до повноліття дитини.

24 червня 2024 року представник позивача в особі міського голови подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення виплати пенсії в разі втрати годувальника, призначеної відповідачу ОСОБА_2 за його заявою відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до вирішення питання позбавлення останнього батьківських прав відносно малолітнього сина.

Посилається на те, що малолітній ОСОБА_1 після смерті своєї матері набув право на отримання пенсії в зв`язку із втратою годувальника, яку фактично отримує відповідач ОСОБА_2 .. При цьому син разом із ним не проживає і батько в його житті не бере взагалі ніякої участі, витрачаючи пенсію на власні потреби. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Тому в інтересах малолітньої дитини, для захисту його прав виникла необхідність у саме такому заході забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову розглядалася в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову повинна бути належним чином обгрунтована із зазначенням відповідних доказів на підтвердження вказаних обставин

Відповідно до вимог ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних злочином.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи предмет та підстави позову, забезпечення позову шляхом встановлення заборони вчиняти дії щодо видачі (виплати) відповідачу пенсії у разі втрати годувальника, в даному випадку, не слугує попереджувальним заходом ускладнення або невиконання рішення суду про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. ОСОБА_2 на підставі норм чинного законодавства станом на день подачі та вирішення заяви про забезпечення позову, є законним представником малолітнього сина (доказів протилежного суду не надано). Отримання чи не отримання відповідачем пенсії ніяким чином не впливає на ускладнення або невиконання рішення суду про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. І саме рішення суду про позбавлення його батьківських прав відносно сина у разі задоволення позовних вимог буде підставою припинення виплати такої пенсії.

З огляду на вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні заяви представника позивача в особі міського голови про забезпечення позову шляхом призупинення виплати пенсії відповідачу відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Я.І Керекеза