Дата документу 12.06.2024Справа № 554/7401/23
Провадження № 2/554/2359/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Сініцина Е.М.,

за участю секретаря Безверхої Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «Фінфорс» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 07 лютого 2022 року між ТОВ «СС Лоун» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір № 1831872-А.

Банк здійснив видачу кредиту відповідно до умов та у порядку, передбаченому договором шляхом перерахування кредитних коштів у сумі 20 000,00 грн. на Банківський рахунок Позичальника.

Підписанням зазначеного договору Позичальник підтвердив, що він до моменту укладання договору ознайомлений позичальником з інформацією про фінансові (банківські) послуги за Договором, умовами їх надання, механізмом захисту прав споживача, порядком урегулювання спірних питань, що виникають в процесі надання фінансових послуг а також іншою інформацією згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

У встановлений термін відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку із чим кредитний договір на підставі п. 5.2. було авто пролонговано, внаслідок чого утворилась заборгованість, за якою у первісного кредитора ТОВ «СС Лоун» виникло право вимоги.

17 січня 2023 року право вимоги за кредитним договором № 18311872-А від 07 лютого 2022 оку було передано ТОВ «Фінфорс», на підставі договору факторингу № 6.

Відповідно до Додатку № 1 до договору факторингу № 6 від 17 січня 2023 року, ТОВ «Фінфорс» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 21 929,80 грн., з яких: 20 000,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 1 929,80 грн. сума нарахованих процентів.

Враховуючи викладене, товариство просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № 1831872-А від 07 лютого 2022 року у розмірі: 21 929,80 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн. і витрати на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

21 серпня 2023 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Представник позивача про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, у позовній заяві просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, заяв про розгляд справи у його відсутність не подавав, відзив на позов до суду не направляв.

Згідно положень ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Позивачем наданий Кредитний Договір № 1831872-А від 07 лютого 2022 року, укладений між ТОВ «СС Лоун» та ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання - є його порушенням.

Крім того, позицією Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року №444/9519/12 в якій суд прийшов до висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Статтею 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

17 січня 2023 року ТОВ «СС Лоун» передало право вимоги за кредитним договором №1831872-А від 07 лютого 2022 року ТОВ «Фінфорс», на підставі договору факторингу №6, що підтверджується копією вказаного договору та реєстром прав грошових вимог.

Згідно умов зазначеного договору факторингу, ТОВ «Фінфорс» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 21 929,80 грн., з яких: 20 000,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 1 929,80 грн. сума нарахованих процентів, що підтверджується розрахунком.

Отже, виходячи з наведеного, відповідач звернувся до ТОВ «СС Лоун» з метою отримання банківських послуг у вигляді отримання кредиту, у зв`язку з чим уклав кредитний договір №1831872-А з ТОВ «СС Лоун», за яким отримав кредит у сумі 20 000,00 грн., право грошової вимоги за яким набуло ТОВ «Фінфорс» внаслідок укладання вищезгаданого договору про відступлення прав вимоги, відповідач, в свою чергу отримав кредит та кредитні кошти і взяв на себе зобов`язання повернути їх, але свої зобов`язання не виконав у повному обсязі та допустив заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 21 929,80 гривень.

Однак зазначена сума заборгованості існувала на момент передання прав вимоги 17.01.2023 року, але ТОВ «СС Лоун» направило Лист ОСОБА_1 з зазначенням про необхідність погашення заборгованості фактору і вказало реквізити.

Відповідно Довідки про стан заборгованості вих.28/07-Ф від 28.07.2023 року, ОСОБА_1 погасила 10 000,00 грн. і сума її заборгованості на 28.07.2023 року складає 11 929,80 гривень.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем доведено наявність заборгованості, однак не в розмірі указаному в позовній заяві, відтак позов слід задовольнити частково, стягнувши суму заборгованості, що підтверджена належними та допустимими доказами, у розмірі 11 929,80 гривень.

Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі частини першої статті 141 ЦПК України.

Оскільки позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору пропорційно до задоволених вимог у розмірі 1 460,09 гривень.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд виходить з ч. 2 ст. 137 ЦПК України.

Позивачем заявлено необхідність стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, що підтверджується копією додатку договору про надання правової допомоги № від 20 лютого 2023 року та платіжною інструкцією № 3361 від 25 липня 2023 року.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат на правову допомогу зменшивши її розмір до 4 000,00 гривень.

На підставі ст.ст. 207,512, 514, 526,626, 628, 638, 1049,1054,1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», заборгованість за кредитним договором № 1831872-А від 07 лютого 2022 року у розмірі: 11 929,80 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 1 460,09 гривень та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 4 000,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», адреса 01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, буд. 4/6, корп. В, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя Е.М. Сініцин.