Справа № 212/5806/24
У Х В А Л А

25 червня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкін І.Б., розглянувши заяву ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ДОМІНІУМ» про видачу судового наказу про стягнення суми боргу з ОСОБА_1 ,

встановив:

ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ДОМІНІУМ» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на їх користь заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком за період з березня 2021 року по лютий 2024 року в сумі 5 498,40 гривень та суму судового збору у розмірі 302, 80 гривень.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями обрано головуючого у справі ОСОБА_2 .

Дослідивши подану заяву та отриману інформацію з ЄДИНОГО ДЕРЖАВНОГО ДЕМОГРАФІЧНОГО РЕЄСТРУ відповідь № 657272 від 24.06.2024 року, довідку з реєстру КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ ТЕРИТОРІАЛЬНОЇ ГРОМАДИ від 25.06.2024 року, суддя дійшов висновків про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

На виконання вимог вищенаведених вимог статті 165 ЦПК України, судом здійснено запити щодо встановлення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно відповіді на запит суду № 657272 від 24.06.2024 року ЄДИНОГО ДЕРЖАВНОГО ДЕМОГРАФІЧНОГО РЕЄСТРУ встановлено, що за вказаними параметрами особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не знайдено.

До суду 25.06.2024 року надійшла відповідь КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ ТЕРИТОРІАЛЬНОЇ ГРОМАДИ відповідно до якої за відомостями реєстру відсутня інформація щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, на електронну адресу суду надійшла довідка щодо надання інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій зазначено, що фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати.

Відповідно до положень ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до положень ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Статтею 163 ЦК України, передбачено вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу.

Згідно з ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Положеннями ч.9 ст. 165 ЦПК України встановлено, що у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи-боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Зазначена норма законодавства дає підстави суду дійти висновку про те, що однією із обов`язкових умов для задоволення заяви про видачу судового наказу є наявність інформації у суду про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника.

Аналіз зазначених норм процесуального закону дає підстави для висновку, що приписи ч. 9 ст. 165 ЦПК України є спеціальною нормою, якою встановлена окрема імперативна підстава для відмови у видачі судового наказу, що не суперечить положенням ст.162 ЦПК України, оскільки йдеться не про порушення правил підсудності (п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України), а про неможливість отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) боржника (фізичної особи).

Наказне провадження - це особливий спрощений вид цивільного процесу, спрямований на швидкий та ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу, що одночасно є судовим рішенням та виконавчим документом.

Зважаючи на визначений процесуальним законом порядок розгляду та звернення до виконання судового наказу, обов`язковою умовою для його видачі є встановлення зареєстрованого місця проживання фізичної особи боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Законодавцем встановлено, що стягувач (встановивши інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника) не позбавлений можливості звернутись до суду з повторною заявою про видачу судового наказу або з позовною заявою в порядку спрощеного провадження.

Також, судом враховується і те, що без встановлення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання фізичної особи - боржника, суд буде позбавлений можливості виконати вимоги ст. 169 ЦПК України, щодо надсилання судового наказу боржнику, що в свою чергу призведе до неможливості набрання судовим наказом законної сили (ч. 1 ст. 172 ЦПК України).

Таким чином, судом встановлено відсутність правових підстав у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з боржника на користь заявника, з огляду на відсутність у суду офіційних даних щодо зареєстрованого місця проживання боржника, що виключає право суду на видачу судового наказу згідно спеціальної норми-заборони, передбаченої частиною 9 статті 165 ЦПК України, оскільки отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника станом на день розгляду досліджуваної заяви.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу. (ч. 2 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України)

Керуючись ст. 165, 166, 186, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Відмовити ПРИВАТНОМУ ПІДПРИЄМСТВУ «ДОМІНІУМ» у заяві про видачу судового наказу про стягнення суми боргу з ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до ДНІПРОВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена та підписана 25.06.2024 року.

Суддя І. Б. Чайкін