Провадження № 2/344/880/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Либовка А.В. звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 16.05.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції зареєстрував шлюб з відповідачкою. В шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з ним та перебуває на його утриманні.

Причиною розірвання шлюбу стало те, що спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На теперішній час вони спілкування не підтримують, не цікавляться одне одним. Вважає, що шлюб існує формально, збереження шлюбу суперечить його інтересам, а тому просив шлюб розірвати та визначити місце проживання малолітньої дитини з ним.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав частково, просив шлюб розірвати та малолітню дитину залишити з ним на проживанні.

Відповідачка в судовому засіданні щодо розірвання шлюбу та залишенні на проживанні доньки з батьком не заперечила, так як має намір виїхати закордон, а тому не зможе належним чином займатися дитиною.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судовому засіданні зазначила, що у зв`язку з тим, що сторони дійшли висновку не визначати місце проживання дитини, то потреби надавати висновок ООП немає.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 сторони 16.05.2015 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №704 (а.с.23).

Від даного шлюбу у подружжя народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 (а.с.10).

Позивач стверджує, що вони з відповідачкою не підтримують сімейних стосунків, шлюб їх існує формально, тому такий шлюб зберігати не доцільно.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 16.05.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №704 слід розірвати.

Що стосується вимоги позову щодо залишення малолітньої дитини проживати із позивачем, то відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Враховуючи те, що малолітня дитина сторін проживає із батьком, відповідачка не заперечує щоб донька і надалі проживала разом із батьком, таким чином слід малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112, 113, 115 СК України, керуючись ст.ст. 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про розірвання шлюбу -задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 16.05.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №704 розірвати.

Малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 04.04.2023 року.

Суддя Пастернак І.А.