Провадження № 2/369/716/24
24.06.2024 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Фінагеєвої І.О.,
при секретарі Херенковій К.К.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Києво- Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Европейська сервісна служба» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
У листопаді 2022 року позивач ТОВ «Европейська сервісна служба» звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Свої вимоги позивач мотивував тим, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . ТОВ «Европейська сервісна служба» є виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкових територій за вказаною адресою на підставі укладених договорів та рішення Виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради. Відповідач свій обов`язок по оплаті наданих позивачем послуг не виконує у повному обсязі, а тому станом на 10 жовтня 2022 року за нею виникла заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з: утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 7 874,10 грн., водопостачання та водовідведення у розмірі 503,10 грн., вивозу твердих побутових відходів у розмірі 1 166,63 грн.
Просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Европейська сервісна служба» заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 7 874,10 грн., пеня 193,58 грн., індекс інфляції 650,42 грн. та 3% річних 201,23 грн.; водопостачання та водовідведення в розмірі 503,10 грн., пеня 50,06 грн., індекс інфляції 140,95 грн. та 3% річних 52,04 грн.; вивозу твердих побутових відходів в розмірі 1 166,63 грн., пеня 35,82 грн., індекс інфляції 129,37 грн., та 3% річних 30,82 грн., а разом 11 028,12 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481,00 грн.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 листопада 2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
У встановлений законом строк сторони заперечень щодо такого порядку не заявили.
У судове засідання представник позивача не з`явився. Заяв, клопотань від позивача на момент розгляду справи не надійшло. У позові просив слухати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у матеріалах справи матеріалами.
Відповідач пояснень по суті справи суду не надав, ухвалу суду про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками не отримав. Причини неможливості подати відзив суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань від відповідача станом на час прийняття рішення до суду не надходило.
За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників на підставі наявних в ній доказів.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
У відповідності до ч. 5ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 загальною площею 107,3 кв.м., житловою площею 68,1 кв.м., що підтверджується договором купівлі-продажу від 28 липня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Тріфоновою Т.А., реєстровий №3199.
Згідно рішення виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №4/7 від 08 грудня 2017 року встановлено тарифи на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються ТОВ «Европейська сервісна служба» для І групи споживачів (населення) з урахуванням ПДВ.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради №3 від 26 квітня 2018 року встановлено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються ТОВ «Европейська сервісна служба».
Згідно рішення виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №4/2 від 20 грудня 2018 року встановлено тарифи на послуги централізованого водопостачання, що надаються ТОВ «Европейська сервісна служба» на території с. Крюківщина.
Відповідно до п. 2.2. договору №1Б/200 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 29 жовтня 2015 року укладеного між ТОВ «Европейська сервісна служба» та ОСОБА_1 , розрахунковим періодом за спожиті послуги є календарний місяць.
Пунктом 2.5. цього договору визначено, що споживач щомісячно вносить оплату за спожиті комунальні послуги не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим.
За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» також передбачено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону
За ст. 144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, визначених законом, є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Враховуючи, що фактично отримані надані послуги не оплачені відповідачем, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується із тим, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з оплати фактично наданих послуг.
Згідно ст. 162 ЖК України, плата за користування житловим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строк внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату ї плату за комунальні послуги.
Згідно ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги поділяються на 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 цього ж Закону споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Порядок користування приміщеннями, а також утримання житлових будинків визначається Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572в редакції від 14.01.2009 року і ст. ст. 20, 21Закону України від 24.06.2004р. «Про житлово-комунальні послуги» відповідно до яких власник або споживач, зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та інше.
У постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року була висловлена позиція про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1ст. 2 ЦПК України).
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Положеннями ч. ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 статті 81 ЦПК України).
Відповідно до ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач зобов`язаний проводити оплату наданих послуг, однак не виконував належним чином зобов`язання, заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги підлягає стягненню у примусовому порядку.
Вказані в позові обставини відповідачем не спростовані.
Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території з серпня 2018 року по жовтень 2022 року становить 7 874,10 грн.; за надані послуги з водопостачання та водовідведення нарахована заборгованість з серпня 2018 року по жовтень 2022 року становить 503,10 грн.; за надані послуги з вивозу твердих побутових відходів нарахована заборгованість з листопада 2019 року по жовтень 2022 року становить 1 166,63 грн., а разом 9 543,83 грн.
Стосовно позовних вимог про стягнення неустойки (пені), у розмірі 1 % за кожен день прострочення від суми боргу, інфляційних втрат та 3% річних за кожен день прострочення, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Беручи до уваги зазначене, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11).
Як зазначено в Аналізі практики застосування ст. 625 ЦК України в цивільному судочинстві (лист Верховного Суду України від 01 липня 2014 року), вирішуючи спори цієї категорії, судам слід враховувати, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1ст. 509 ЦК України), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, з огляду на юридичну природу правовідносин, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. (постанови Верховного Суду України від 20 червня 2012 р. у справі №6-68цс12, від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59цс13).
Відповідно до розрахунку заборгованості за надані житлово-комунальні послуги ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 станом на жовтень 2022 року: за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території нарахована заборгованість становить 7 874,10 грн.; за надані послуги з водопостачання та водовідведення нарахована заборгованість становить 503,10 грн.; за надані послуги з вивозу твердих побутових відходів нарахована заборгованість становить 1 166,63 грн..
Відповідно до розрахунку пені за надані житлово-комунальні послуги ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 станом на вересень 2022 року: за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території нарахована заборгованість становить 193,58 грн.; за надані послуги з водопостачання та водовідведення нарахована заборгованість становить 50,06 грн.; за надані послуги з вивозу твердих побутових відходів нарахована заборгованість становить 35,82 грн..
Відповідно до розрахунку інфляційних втрат за надані житлово-комунальні послуги ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 станом на вересень 2022 року: за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території нарахована заборгованість становить 650,42 грн.; за надані послуги з водопостачання та водовідведення нарахована заборгованість становить 140,95 грн.; за надані послуги з вивозу твердих побутових відходів нарахована заборгованість становить 129,37 грн..
Відповідно до розрахунку 3% річних за надані житлово-комунальні послуги ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 станом на вересень 2022 року: за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території нарахована заборгованість становить 201,23 грн.; за надані послуги з водопостачання та водовідведення нарахована заборгованість становить 52,04 грн.; за надані послуги з вивозу твердих побутових відходів нарахована заборгованість становить 30,82 грн..
За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами 1-2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Як вбачається з п. 2.6. договору №1Б/200 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 29 жовтня 2015 року, за несвоєчасне внесення плати зі Споживача стягується пеня в розмірі 1 (одного) відсотка за кожен день прострочення від суми боргу, починаючи з 21-го числа місяця, наступного за розрахунковим.
Водночас, суд вважає, що відповідача звільнено від обов`язку сплати пені, індексу інфляції та 3% річних за період з 12 березня 2020 року до жовтня 2022 року.
Так, згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на усій території України встановлено з 12 березня 2020 року карантин. Постановою від 25.04.2023 року № 383 карантин продовжено до 30.06.2023 року.
Законом України від 16.06.2020 року № 691-IX «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України» щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19» скасовано цивільну відповідальність (щодо сплати неустойки, штрафу, пені) за прострочення грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем) на період дії карантину або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину, тобто передбачено правило зворотної дії в часі положень цього Закону до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, щодо не нарахування штрафних санкцій під час дії карантину.
Згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)" (№530-ІХ від 17.03.2020 року), на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов 'язаних із поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.
Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 05.04.2023 року у справі № 756/7895/21, де зазначено про те, що, незважаючи на приписи чинного законодавства, які обмежують період нарахування штрафних санкцій, в тому числі і пені, що підлягає стягненню із позичальника у зв`язку із порушенням ним боргового зобов`язання (за умови встановлення судом існування такого зобов`язання) в період карантину, в задоволенні позовних вимог про стягнення пені потрібно відмовити, оскільки період нарахування пені за прострочення грошового зобов`язання з 11.10.2021 року (в межах позовної давності) збігається із періодом карантину, запровадженого на території України.
Крім того, 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який продовжувався Указами Президента України та діє станом на цей час.
При цьому, 17 березня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану № 2120-IX від 15 березня 2022 року, яким внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, пунктом 2 частини 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Отже, в період з 12 березня 2020 року до жовтня 2022 року відповідача звільнено від обов`язку сплати пені, індексу інфляції та 3% річних за заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг.
Таким чином, вимога позивача про стягнення пені, індексу інфляції та 3% річних підлягає частковому задоволенню: за утримання будинку та прибудинкової території з квітня 2019 року по лютий 2020 року пеня 31,36 грн., індекс інфляції 78,39 грн. та 3% річних 44,55 грн.; водопостачання та водовідведення з квітня 2019 по лютий 2020 року пеня 11,69 грн., індекс інфляції 29,61 грн. та 3% річних 424,82 грн.; вивозу твердих побутових відходів з листопада 2019 року по січень 2020 року пеня 1,06 грн., індекс інфляції 0,27 грн. та 3% річних 0,9 грн., а разом 622,65 грн.
Враховуючи викладені обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача на 92,2% від ціни позову, з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 287,48 гривень (2 481,00 * 92,2% : 100% = 2 287,48).
Керуючись ст.ст.509,525,526,530,536,625 ЦК України, ст.ст.12,13,19,76-81,141,258-259,223,264-265,354-355 ЦПК України, -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Европейська сервісна служба» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Европейська сервісна служба» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з серпня 2018 року по жовтень 2022 року у загальному розмірі 9 543 (дев`ять тисяч п`ятсот сорок три) грн. 83 (вісімдесят три) коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Европейська сервісна служба» за період з серпня 2018 по лютий 2020 року пеню, 3% річних та інфляційні збитки у загальному розмірі 622 (шістсот двадцять дві) грн. 65 (шістдесят п`ять) коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Европейська сервісна служба» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 287 (дві тисячі двісті вісімдесят сім) грн. 48 (сорок вісім) коп..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Інформація про відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Суддя І. О. Фінагеєва