Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2152/23

номер провадження 2/695/234/24

12 червня 2024 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Ватажок-Сташинської А.В.,

за участі: секретаря судового засідання Біліченко С.В.,

представника позивача адвоката Кізко Л.С.,

представника відповідачів адвоката Лучинович І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Золотоноші у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулося ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» (далі позивач) з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач 1), ОСОБА_2 (далі відповідач 2), в якому просить:

- звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок з прибудинковими спорудами, загальною площею 196 кв.м., житловою площею 116,2 кв.м. та земельну ділянку, площею 0,1 га, кадастровий номер :05:002:0042, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів;

- стягнути судові витрати із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.03.2007 між АКЦІОНЕРНИМ КОМЕРЦІЙНИМ БАНКОМ «ТАС-КОМЕРЦБАНК», який змінив своє найменування на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СВЕДБАНК» та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір № 2301/0307/88-809, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 50 000,00 доларів США, а позичальник зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 20 березня 2017 та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 14% річних. Для забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором між АКЦІОНЕРНИМ КОМЕРЦІЙНИМ БАНКОМ «ТАС-КОМЕРЦБАНК» та ОСОБА_3 21.03.2007 було укладено Договір іпотеки № 2301/0307/88-809-Z серія № ВЕЕ №894285, відповідно до якого предметом іпотеки є житловий будинок з прибудинковими спорудами та земельна ділянка, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, проте, всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснював своєчасних платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та процентами, а тому в нього виникла заборгованість за вказаним договором. 28 листопада 2012 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «СВЕДБАНК» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №15, відповідно до умов якого Банк відступив Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації. Разом з тим, 28.11.2012 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» укладено Договір факторингу, відповідно до п. 2.1, 2.2 Договору Клієнт відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов`язані з ним права, зокрема права вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов`язкових платежів. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, у зв`язку з чим, всі права та обов`язки іпотекодавця за договором іпотеки перейшли до його спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (інформаційні довідки №319223575 та №319223177 від 29.12.2022 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна). Станом на 20.06.2021 сума заборгованості за Кредитним договором № 2301/0307/88-809 від 21.03.2007 становить: за кредитом 38 146 доларів 92 центи, що згідно з курсом НБУ станом на 20.06.2021 становить 1 036 497 грн 59 коп.; по відсотках 53 291 долар 90 центів, що згідно з курсом НБУ станом на 20.06.2021 становить 1 448 004 грн 87 коп.; по пені 156 320 доларів 41 цент, що згідно з курсом НБУ станом на 20.06.2021 становить 4 247 413 грн 12 коп. 03 січня 2023 року представником ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» Савіську Віктору Вікторовичу та ОСОБА_2 на адресу: АДРЕСА_1 були направлені рекомендованими листами з повідомленням про вручення ЗАЯВИ-ПРЕТЕНЗІЇ з вимогами до спадкоємців, проте дані вимоги були повернуті за зворотною адресою з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Таким чином позивач, вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду із даним позовом для їх захисту.

Ухвалою суду від 14.06.2023 відкрито провадження у справі за даним позовом за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

22 червня 2023 року на виконання ухвали суду приватним нотаріусом Золотоніського нотаріального округу Гавриленком Ігорем Івановичем суду надано завірену належним чином копію спадкової справи, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 10.07.2023 продовжено строк підготовчого провадження у даній справі на тридцять днів.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, 11.08.2023 представник відповідачів адвокат Лучинович Інна Віталіївна надіслала до суду відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відзиві зазначено, що у ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» відсутнє право дійсної вимоги, яка могла б бути забезпечена іпотекою, а отже звернення стягнення на предмет іпотеки є недопустимим. Як зазначено у відзиві, пред`явивши до ОСОБА_3 вимогу про дострокове повернення кредиту, спочатку у вимозі, що отримана Боржником 20.11.2012, а потім у позовній заяві (справа №2306/921/12) Позикодавець в односторонньому порядку змінив порядок, строк та валюту виконання зобов`язання, визначивши остаточну вимогу до Боржника в сумі 353 658 грн 37 коп. З моменту зміни строку кредитування припинилось право Позикодавця нараховувати борг у іноземній валюті, проценти за користування кредитом та пеню. Відповідно до постанови старшого державного виконавця ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 07.10.2013 виконавче провадження з примусового виконання рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.07.2012 у справі №2306/921/12 закінчено. Представник відповідачів зазначає, що після ухвалення рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.07.2012 у справі №2306/921/12 про стягнення з ОСОБА_3 боргу за кредитним договором не відбулось і не могло відбутись порушення основного зобов`язання, а тому за відсутності дійсної вимоги позивача за основним договором в сумі 2 484 502 грн 46 коп. така вимога не може бути забезпечена іпотекою. Також у відзиві зазначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки після уже стягнутої з боржника суми боргу призведе до подвійного стягнення як грошових коштів, так і майна за одне і те саме порушення одного і того ж договору. Крім того, представник відповідачів у відзиві вказує, що позивачем пропущено преклюзивний строк для пред`явлення вимоги до спадкоємців позичальника. Також представник відповідачів у відзиві стверджує, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом.

11 серпня 2023 року до суду від представника відповідачів адвоката Лучинович Інни Віталіївни надійшла заява про застосування позовної давності, яка обґрунтована тим, що початок перебігу строку позовної давності за вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки розпочався 20.12.2011 (рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16.11.2017 та постанова Черкаського апеляційного суду від 22.02.2018 по справі №695/582/17) та сплив 20.12.2014, а позивач з даним позовом звернувся до суду в червні 2023 року, тобто більше ніж через 8 років після спливу позовної давності.

24 серпня 2023 року на адресу суду від представника позивача адвоката Кізко Лесі Сергіївни надійшла відповідь на відзив, в якій вказано про безпідставність доводів відповідачів, наведених у відзиві, оскільки рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.07.2012 у справі №2306/921/12 ОСОБА_3 виконано не було, про що не заперечують і самі відповідачі, а невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Посилаючись, на правову позицію наведену Верховним Судом України, викладену у постанові від 12.04.2017 у справі № 6-2962цс16 представник позивача вказує, що спадкування, тобто перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) є підставою для універсального правонаступництва, у цивільних правовідносинах. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного із їх учасників. Тому, на думку представника позивача, відповідачі, як спадкоємці перед кредитором відповідають лише в межах вартості майна отриманого в спадок, а відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а у разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачене законом. Крім того, оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку передбаченому частиною другою цієї статті, тому посилання представника відповідачів, що у позивача відсутнє право дійсної вимоги, яка могла бути забезпечена іпотекою, на думку представника позивача, є безпідставними та необґрунтованими. Щодо пропущення преклюзивного строку для пред`явлення вимоги до спадкоємців позичальника у відповіді на відзив зазначено, що спадкоємці отримали Свідоцтва про право власності на предмет іпотеки 08.02.2022, а ЗАЯВА-ПРЕТЕНЗІЯ з вимогами до спадкоємців за вих. №б/н направлена представником ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» 01.08.2022, тобто в межах шестимісячного строку.

05 вересня 2023 року представник відповідачів адвокат Лучинович Інна Віталіївна надіслала до суду заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до яких заперечує проти задоволення позовних вимог, вважаючи їх безпідставними. Представник відповідачів зазначає, що позикодавець в односторонньому порядку змінив порядок, строк та валюту виконання зобов`язання, визначивши остаточний розмір боргу в сумі 353 658 грн 37 коп., доказів на спростування цієї обставини позивачем не надано. Посилаючись на правову позицію Великої Палати Верховного Суду України, викладену у постанові від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, представник відповідачів вказує, що якщо рішення суду не виконане, то наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором. Крім того, представник відповідачів вказує, що відповідачі є спадкоємцями майна, переданого в іпотеку, у силу вимог ч. 3 ст. 23 Закону України «Про іпотеку», вони не несуть відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання. Також представник відповідачів стверджує, що копія поштового чеку не є доказом направлення саме вимоги до спадкоємців ОСОБА_3 через нотаріальну контору. Зі змісту листа нотаріуса не вбачається коли останній отримав лист кредитора і чи довів інформацію до спадкоємців. Натомість після реєстрації права власності на спадкове майно та видачу відповідних свідоцтв спадкова справа завершена, відповідно нотаріус не може здійснювати функції посередника між спадкоємцями та кредитором. Також представник відповідачів зазначає, що позивач просить реалізувати предмет іпотеки у спосіб, що не передбачений Закону України «Про іпотеку» (в редакції Закону №1701-ІХ від 16.07.2021). Крім того представник відповідача вказує, що дія ст. 41 Закону України «Про іпотеку», яка регулює питання реалізації предмета іпотеки на електронному аукціоні, зупинена на підставі п.5-2 розділу VІ Закону України «Про іпотеку».

12 вересня 2023 року представник відповідачів адвокат Лучинович Інна Віталіївна надіслала до суду клопотання про витребування доказів, зазначивши, що матеріали виконавчого провадження по цивільній справі № 2306/921/12 знищені. Тому відповідачі не можуть надати суду доказів щодо розміру стягнутої в межах виконавчого провадження суми боргу, натомість, оригінали виконавчих листів, які містять дані відомості повернуті Стягувачу. Так як позивач заявляє, що він є правонаступником ПАТ «СВЕДБАНК», тому представник відповідачів просила витребувати у позивача оригінали примірників виконавчих листів у справі № 2306/921/12 з відмітками державного виконавця про стягнуту суму боргу. Крім того представник відповідачів просила витребувати оригінали примірників кредитного та іпотечного договору, та договору факторингу з додатками, договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, оскільки надані суду копії даних документів є низької якості друку, який повністю спотворює зміст документів та не дає можливості розпізнати їх текст. Разом з тим відтворення копій можливе якщо їх виготовлено не шляхом копіювання оригінального документу, а шляхом неодноразового виготовлення копій з копій, тому є обґрунтовані сумніви, що в позивача наявні оригінали відповідних документів.

26 вересня 2023 року на адресу суду від представника позивача адвоката Кізко Лесі Сергіївни надійшли письмові поясненні, відповідно до яких, звертаючись до суду представником ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» до позовної заяви були додані зокрема: копія Кредитного договору № 2301/0307/88-809 від 21.03.2007, копія Іпотечного договору № 2301/0307/88-809-Z від 21.03.2007, копія витягу з Договору Факторингу № 15 від 28.11.2012 укладеного між ПАТ «СВЕДБАНК» та ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС», копія Договору про відступлення прав за іпотечними договорами разом з витягом із додатку, копія витягу з Договору Факторингу від 28.11.2012 укладеного між ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» та ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ», копія витягу із Договору про передачу прав за іпотечними договорами, копія витягу із додатку № 1 до Договору про передачу прав за іпотечними договорами від 28.11.2012. Дані копії документів, зокрема: копія Кредитного договору № 2301/0307/88-809 від 21.03.2007 та копія Іпотечного договору № 2301/0307/88-809-Z від 21.03.2007 завірені належним чином представником Стягувача та є читабельними. Крім того факт переуступки права вимоги за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «СВЕДБАНК» та боржниками, щодо переходу права вимоги від ПАТ «СВЕДБАНК» до ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС», а в подальшому до ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» неодноразово досліджувалося судами. Разом з тим представник позивача зазначив, що згідно з ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.05.2014 по справі № 2306/921/12 представнику ПАТ «ОМЕГА БАНК» (правонаступник ПАТ «СВЕДБАНК») у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні відмовлено, у зв`язку з тим, що виконавче провадження закінчено 07.10.2013, оскільки виконавчий документ підлягає направленню по територіальності за місцем знаходження заставного майна, тобто до ВДВС Золотоніського МРУЮ у Черкаській області. Представник позивача вказує, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 18.09.2023 у справі № 0907/2-2747/2011 закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи у межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва. Тому посилання представника відповідачів, що заборгованість за Кредитним договором № 2301/0307/88-809 від 21.03.2007 ОСОБА_3 була сплачена в рамках виконавчого провадження є безпідставними, не доведеними та необґрунтованими. Також представник позивача вказала, що на адресу ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» оригінал виконавчого листа по справі № 2306/921/12 не надходив, у зв`язку з чим не вбачається можливим надання його суду.

Ухвалою суду від 09.10.2023 клопотання представника відповідачів про витребування доказів від 12.09.2023 задоволено, у Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) витребувано відомості з автоматизованої системи виконавчого провадження (та копії підтверджуючих документів у разі їх наявності) про хід виконавчого провадження №39710334 з примусового виконання рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.07.2012 у справі № 2306/921/12 про стягнення коштів з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , із зазначенням дати початку та закінчення виконавчого провадження, підстав закінчення виконавчого провадження, суми боргу стягнутої на виконання рішення суду з боржника у даному виконавчому провадженні; витребувано у ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» оригінальні примірники двох виконавчих листів Золотоніського міськрайонного суду у справі № 2306/921/12 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «СВЕДБАНК» та на користь ПАТ «ОМЕГА БАНК» суми боргу 357 091,97 грн з відміткою державного виконавця про стягнуту суму боргу, оригінальні примірники кредитного договору №2301/03/07/88-809, укладеного між ОСОБА_3 та АКБ «ТАС-КОМЕРСБАНК», іпотечного договору укладеного між ОСОБА_3 та АКБ «ТАС- КОМЕРСБАНК», договору факторингу №15 від 28.11.2012, укладеного між ПАТ «СВЕДБАНК» та ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС», договору про відступлення права вимоги за іпотечними договорами від 28.11.2012, укладеного між ПАТ «СВЕДБАНК» та ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС», договору факторингу від 28.11.2012 укладеного між ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» та ТОВ «Кредитні ініціативи», договору про передачу прав за іпотечними договорами, укладеного між ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» та ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» та витребувано з архіву Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області матеріали цивільної справи №695/3649/21 за позовом ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за ст. 625 ЦК України.

Також ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.10.2023 закрито підготовче провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

15 листопада 2023 року на адресу суду від Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надійшов лист від 07.11.2023 №57572/27.10-23, яким на виконання ухвали суду від 09.10.2023 повідомляє, що згідно з даними Автоматизованої системи виконавчого провадження у Відділі на виконанні перебувало виконавче провадження №39710334 з примусового виконання виконавчого листа №2306/921/12 Золотінського міськрайонного суду Черкаської області від 17.10.2012 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Сведбанк» боргу у розмірі 353658,37 грн. Як зазначено у вказаному листі 07.10.2013 державним виконавцем, відповідно до листа стягувача про те, що майно боржника, яке перебуває в іпотеці у стягувача знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Струнківська, що за територіальною підвідомчістю відноситься до ВДВС Золотоніського МРУЮ у Черкаській області, керуючись пунктом 10 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на той час) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, копія якої разом з оригіналом виконавчого документу направлено для подальшого виконання до ВДВС Золотоніського МРУЮ у Черкаській області, оскільки згідно з вимогами статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ підлягає направленню по територіальності за місцем знаходження заставного майна. Також у листі зазначено, що відповідно до пункту 9.9 розділу XI пункту Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби 5.12.2008 №2274/52 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік, станом на день надання відповіді на звернення виконавче провадження знищене. На підставі вищезазначеного Відділ не має можливості надати суду матеріали виконавчого провадження №39710334 та повідомити більш детальну інформацію про хід виконання вищезазначеного виконавчого документу. Також у листі зазначено, що згідно з відомостями наявними в Автоматизованій системі виконавчого провадження, встановлено, що на виконанні в Золотоніському МР ВДВС ГТУЮ у Черкаській області перебувало виконавче провадження №40329289 про стягнення боргу з ОСОБА_3 на підставі виконавчого листа №2306/921/12 Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.10.2012.

Протокольною ухвалою суду від 07.12.2023, занесеною до протоколу судового засідання від 07.12.2023 відмовлено представнику позивача у задоволенні клопотання від 27.11.2023 про доручення Деснянському районному суду м. Києва огляду оригіналів документів та засвідчення копій з них, а саме договорів з додатками, які були витребувані ухвалою суду від 09.10.2023.

29 січня 2024 року представником позивача суду надано завірену 15.10.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. копію договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 28.11.2012, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС», з додатками, зареєстровано в реєстрі за №10251, завірену 02.06.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. копію договору про передачу прав за іпотечним договором від 28.11.2012, укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС» та ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» з додатками, зареєстровано в реєстрі за №10058, завірену 02.12.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. копію договору від 29.05.2013 про внесення змін та доповнень №1 до Договору про передачу прав за іпотечними договорами, посвідченого 28.11.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О.В. за реєстровим №2187, зареєстровано в реєстрі за №21115.

08 лютого 2024 року представник відповідачів адвокат Лучинович Інна Віталіївна звернулась до суду із клопотанням про застосування наслідків неподання стороною доказів оригіналів для огляду судом витребуваних ухвалою суду від 09.10.2023 договорів.

30 квітня 2024 року на виконання ухвали суду від 09.10.2023 на підтвердження набуття позивачем ТОВ «Кредитні ініціативи» статусу нового кредитора/стягувача за кредитним договором №2301/0307/88-809 від 21.03.2007 та нового іпотекодержателя за іпотечним договором №2301/0307/88-809-Z від 21.03.2007, представником позивача надано для огляду судом завірені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим Олексієм Сергійовичем копії договору факторингу №15 від 28.11.2012, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс», з додатками (зареєстровано в реєстрі за № 518), договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 28.11.2012, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс», з додатками (зареєстровано в реєстрі за №319), договору факторингу від 28.11.2012, укладеного між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ», з додатками (зареєстровано в реєстрі за №579), договору про передачу прав за іпотечним договором від 28.11.2012, укладеного між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ», з додатками (зареєстровано в реєстрі за №517).

У судовому засіданні з розгляду даної справи, призначеному на 14 год 00 хв 12.06.2024 представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити повністю, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та інших заявах по суті у даній справі.

Представник відповідачів проти задоволення позову заперечувала повністю з підстав, викладених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив, також просила суд застосувати наслідки пропуску позивачем строку для звернення з даним позовом до суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що 21.03.2007 між АКЦІОНЕРНИМ КОМЕРЦІЙНИМ БАНКОМ «ТАС-КОМЕРЦБАНК», який змінив своє найменування на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СВЕДБАНК» та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір № 2301/0307/88-809, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 50 000,00 доларів США, а позичальник зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 20 березня 2017 та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 14% річних.

У забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 21.03.2007 між банком та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки № 2301/0307/88-809-Z серія № ВЕЕ №894285, посвідчений приватним нотаріусом Золотоніського міського нотаріального округу Сахно В.І. за реєстровим № 1135, відповідно до якого в іпотеку передане належне на праві власності ОСОБА_3 нерухоме майно житловий будинок з прибудинковими спорудами, загальною площею 196 кв.м., житловою площею 116,2 кв.м. та земельна ділянка, площею 0,1 га, кадастровий номер :05:002:0042, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 1 Іпотечного договору, цим Договором забезпечується належне виконання Іпотекодавцем вимог Іпотекодержателя, що випливають (та/або випливатимуть) з Кредитного договору № 2301/0307/88-809 від 21.03.2007, укладеного між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем, а також всіх додаткових угод, що будуть укладені до нього, в тому числі щодо суми зобов`язань, строків їх виконання, розміру процентів та інших умов (надалі Кредитний договір), у тому числі щодо: повернення Іпотекодавцем Іпотекодержателю кредиту у сумі 50 000,00 доларів США в строк до 20.03.2017; сплати Іпотекодавцем процентів за користування кредитом у порядку та строки, визначені Кредитним договором; виконання Іпотекодавцем інших збов`язань, передбачених Кредитним договором в повному обсязі, на умовах і в строки визначені в Кредитному договорі (у тому числі при зміні строків виконання зобов`язань), а також іпотекою забезпечується відшкодування Іпотекодавцем будь-яких витрат та збитків Іпотекодержателя, пов`язаних з неналежним виконанням Іпотекодавцем умов Кредитного договору та/або цього Договору (у тому числі сплати пені, штрафів, відшкодування збитків), а також витрат Іпотекодержателя, пов`язаних зі зверненням стягнення на Предмет іпотеки за цим Договором, у тому числі витрат на утримання і збереження такого Предмета іпотеки.

Усі разом або будь-яке з зобов`язань Іпотекодавця, які визначені в цьому пункті даного Договору та/або випливають (та/або випливатимуть у майбутньому) з Кредитного договору, а також додаткових угод до нього, якщо такі укладені між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем та будуть невід`ємною частиною Кредитного договору, у тому числі щодо строку та сум виконання зобов`язань, інших умов, надалі іменуються «Основне зобов`язання».

Сторони цього Договору домовились, що іпотека, передбачена умовами цього Договору, розповсюджується на будь-яке збільшення Основного зобов`язання або процентів за Основним зобов`язанням та не потребує державної реєстрації відповідних відомостей про зміну умов обтяження нерухомого майна, яке є Предметом іпотеки за цим Договором, іпотекою.

Згідно з п. 5 Договору, за згодою Сторін Предмет іпотеки оцінюється в 72 890,00 доларів США, за курсом Національного банку України на день укладення цього Договору становить у еквіваленті 368 094 грн 50 коп.

Відповідно до п. 7 Договору, при частковому виконанні Іпотекодавцем Основного зобов`язання іпотека, встановлена цим Договором, зберігається в повному обсязі. Наступні іпотеки Предмета іпотеки на допускаються, крім випадків, коли наступним Іпотекодержателем виступає АКБ «ТАС-КОМЕРЦБАНК».

Згідно з п.п 10.3 Договору, Іпотекодержатель має право обирати порядок звернення стягнення на Предмет Іпотеки.

Відповідно до п. 11 Договору, Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на Предмет іпотеки в разі невиконання Іпотекодавцем Основного зобов`язання повністю або частково, у т.ч. якщо Іпотекодавець не поверне Іпотекодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню, іншу заборгованість, не сплатить платежі та штрафи, що передбачені та/або випливають з Основного зобов`язання, а також в інших випадках, передбачених Основним зобов`язанням та цим Договором, у тому числі у випадку одноразового прострочення Основного зобов`язання (як основного боргу, так і процентів за ним).

При настанні зазначених у першому абзаці цього пункту Договору випадків Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення Основного зобов`язання та зобов`язань, передбачених цим Договором, у строк що не перевищує тридцять календарних днів, та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки відповідно до умов цього Договору.

Сторони за взаємною згодою встановили, що визначений у другому абзаці цього пункту Договору тридцятиденний строк починає відліковуватися з дати, що зазначена на квитанції, яка надається Іпотекодержателю відділенням зв`язку при відправленні Іпотекодавцю листом з вимогою про усунення порушення Основного зобов`язання з повідомленням про вручення, або дата, зазначена на такому листі, що отриманий Іпотекодавцем особисто у Іпотекодержателя.

Зважаючи на порушення ОСОБА_3 своїх зобов`язань за кредитним договором, забезпеченим іпотекою, ПАТ «СВЕДБАНК» як правонаступник АКБ «ТАС-КОМЕРЦБАНК», звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.07.2012 по справі № 2306/921/12 (провадження 2/2306/519/12) позов ПАТ «СВЕДБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2301/0307/88-809 від 21.03.2007 задоволено: стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «СВЕДБАНК» заборгованість по кредиту та нарахованих відсотках в сумі 353 658 грн 37 коп., з них: 304 603 грн 16 коп по кредиту, 25 509 грн 20 коп. по процентах, 23 546 грн 01 коп. пеня за несвоєчасне погашення кредиту та за несвоєчасну сплату процентів; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «СВЕДБАНК» судовий збір в сумі 3 433 грн 60 коп.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.07.2012 у справі № 2306/921/12 (провадження 2/2306/519/12) набрало законної сили 10.09.2012.

З досліджених під час судового розгляду даної справи матеріалів цивільної справи № 695/582/17 за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, судом встановлено, що Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області 17.10.2012 видано виконавчий лист з примусового виконання рішення суду у справі № 2306/921/12.

Відповідно до копії вказаного виконавчого листа наявній у матеріалах справи № 695/582/17, на виконавчому листі наявні відмітки державного виконавця про виконання рішення або про повернення виконавчого листа стягувачу із зазначенням причини повернення : «07.10.2013 п.10 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби)».

Також з матеріалів цивільної справи № 695/582/17 судом встановлено, що 21.10.2013 заступником начальника відділу державної виконавчої служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 40329289 з примусового виконання виконавчого листа Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області №2306-921/12 виданого 17.10.2012 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованості у сумі 357 091 грн 97 коп.

У матеріалах цивільної справи № 695/582/17 також наявна постанова державного виконавця відділу державної виконавчої служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження №45868763 від 18.12.2014 з примусового виконання виконавчого листа Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області №2306/921/12 виданого 17.10.2012 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Омега Банк» заборгованості у сумі 357 091 грн 97 коп.

Суд звертає увагу, що 28.05.2013 ПАТ «Сведбанк» було перейменовано на ПАТ «Омега Банк».

З наданих ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.10.2023 документів, судом встановлено, що відповідно до Договору факторингу №15 від 28.11.2012 укладеного між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «СВЕДБАНК», яке виступало правонаступником ВІДКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВВАРИСТВА «СВЕДБАНК», яке в свою чергу виступало правонаступником АКЦІОНЕРНОГО КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ТАС-КОМЕРЦБАНК» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС» Банк відповідно до умов даного Договору відступив Фактору свої Права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, зазначених у Реєстрі заборгованості Боржників, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації, а Фактор шляхом надання фінансової послуги Банку набув Права Вимоги такої заборгованості від Боржників та передав Банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну Продажу в Порядку, передбаченому даним Договором. При цьому Сторони погодили, що Права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, та Права Вимоги по Договорам забезпечення, укладених з Боржниками відступаються Банком Фактору за цим Договором на основі «як є» без надання будь-яких пов`язаних запевнень та гарантій, окрім тих, що вказані у цьому Договорі. Після переходу Прав Вимоги заборгованості до Фактору, останній має право нараховувати, в якості нового кредитора, проценти, комісії, штрафні санкції та інші обов`язкові платежі по відношенню до Боржників у разі невиконання ними вимог кредитних договорів по сплаті обов`язкових платежів, строк сплати яких не настав на дату підписання цього Договору, але настане в майбутньому.

Згідно з п.10.6 Договору, Фактор підтверджує, що уклав цей Договір у відповідності до Законодавства, зокрема до наказів, розпоряджень та будь-яких нормативно-правових актів Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України в частині регулювання наданої фінансової послуги.

Відповідно до наданого банком Реєстру заборгованостей боржників № 1-Б від 28.11.2012, заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором № 2301/0307/88-809 від 21.03.2007 становить 38 146 доларів США 92 центи.

Згідно з п. 2.1, 2.2 Договору факторингу від 28.11.2012 укладеним між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» Клієнт відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов`язані з ним права, зокрема права вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов`язкових платежів, в тому числі тих, які можуть виникнути у майбутньому, у зв`язку із нарахуванням Фактором, в якості нового кредитора, процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов`язкових платежів по відношенню до Боржників, у разі невиконання ними вимог кредитних договорів по сплаті обов`язкових платежів, строк сплати яких не настав на дату підписання цього Договору, але настане у майбутньому.

Сторони домовились, що одночасно з відступленням Права Вимоги заборгованості згідно з цим Договором, Клієнт передає Фактору права за Договорами Забезпечення, на підставі Договорів про передачу Права Вимоги за Договорами забезпечення, що підлягають укладенню Сторонами в дату укладення цього Договору.

Пунктом 2.5 Договору передбачено, що Фактор зобов`язується надіслати письмові повідомлення Боржникам про відступлення Клієнтом Фактору Прав Вимоги заборгованості, підготовлені за формою, встановленою в Додатку №3 до цього Договору. Клієнт зобов`язується забезпечити Фактора оформленими повідомленнями про відступлення Фактору Прав Вимоги заборгованостей, а Фактор зобов`язується самостійно (без участі Клієнта) забезпечити надіслання таких повідомлень від імені Клієнта Боржникам.

Відповідно до п.6.1 Договору, зміни та доповнення до Договору можуть бути внесені виключно шляхом укладення в письмовій формі між Сторонами відповідного додаткового договору, який підписується уповноваженими представниками Сторін, а їх підписи скріплюються печатками Сторін.

Згідно з п. 10.1 Договір набирає чинності з моменту його укладення Сторонами та діє до повного його виконання Сторонами. Договір вважається укладеним, якщо він підписаний від імені Сторін їх уповноваженими представниками, а підписи скріплені печатками Сторін.

Також під час судового розгляду даної справи судом встановлено, що ПАТ «ОМЕГА БАНК» зверталось до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області №2306/921/12 про стягнення із ОСОБА_3 заборгованості на користь ПАТ «Сведбанк» за кредитним договором №2301/0307/88-809 від 21.03.2007.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.05.2014 у справі № 2306/921/12 (провадження № 6/695/141/14) у задоволенні заяви ПАТ «ОМЕГА БАНК» про заміну сторони виконавчого провадження за виконавчим листом № 2306/921/12 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «СВЕДБАНК» заборгованості за кредитним договором № 2301/0307/88-809 від 21.03.2007 відмовлено, оскільки відповідно до постанови старшого державного виконавця ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 07.10.2013 виконавче провадження про стягнення за виконавчим документом від 21.03.2007 закінчено.

Ухвала Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.05.2014 по справі № 2306/921/12 (провадження № 6/695/141/14) набрала законної сили 18.05.2014.

09 грудня 2016 року ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області по справі № 2306/921/12 (провадження № 6/695/281/16) у задоволенні заяви ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» про заміну сторони виконавчого провадження за виконавчим листом № 2306/921/12 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «СВЕДБАНК» заборгованості за кредитним договором № 2301/0307/88-809 від 21.03.2007 відмовлено.

Вказана ухвала суду мотивована тим, що заявником не доведено, що ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_3 , який є боржником ПАТ «СВЕДБАНК».

Ухвала Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.12.2016 по справі № 2306/921/12 (провадження № 6/695/281/16) набрала законної сили 10.01.2017.

Згідно з свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 від 23.06.2021, виданим Золотоніським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис за № 424.

20 липня 2021 року до приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Гавриленка Ігоря Івановича із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулись його сини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яким 08.02.2022 було видано свідоцтва про право на спадщину за законом, у тому числі і на спірне нерухоме майно.

06 грудня 2021 року ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за ст. 625 ЦК України.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.01.2022 по справі № 695/3649/21 (провадження № 2/695/582/22) ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» відмовлено у відкритті провадження, оскільки позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за ст. 625 ЦК України після смерті боржника ОСОБА_3 (актовий запис про смерть № 424 від 23.06.2021), правоздатність якого припинена.

01 серпня 2022 року ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» направило до Першої золотоніської державної нотаріальної контори ЗАЯВУ-ПРЕТЕНЗІЮ з вимогами до спадкоємців, відповідно до якої заборгованість спадкоємців перед ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» за Кредитним договором № 2301/0307/88-809 станом на 20.06.2021 становить 247 759 доларів США 23 центи, з яких: за кредитом - 38 146 доларів США 92 центи, по відсотках - 53 291 долар США 90 центів та по пені 156 320 доларів США 41 цент.

Відповідно до листа приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Гавриленка І.І. «Про надання інформації» №78/01-16 від 12.08.2022 на претензію кредитора від 01.08.2022 за №б/н ним повідомлено спадкоємців про наявність заборгованості перед ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ».

Разом з тим, у завірених матеріалах спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3 , наданих суду відсутні докази повідомлення приватним нотаріусом спадкоємців ОСОБА_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У листі приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Гавриленка І.І. «Про надання інформації» №78/01-16 від 12.08.2022 особи спадкоємців ОСОБА_3 також не названі.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №319223575 від 29.12.2022 житловий будинок з прибудинковими спорудами, загальною площею 196 кв.м., житловою площею 116,2 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , розмір частки , вид спільної власності: спільна часткова на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серія №97 від 08.02.2022, посвідченого приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Гавриленком І.І. та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , розмір частки , вид спільної власності: спільна часткова на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серія №93 від 08.02.2022, посвідченого приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Гавриленком І.І.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №319223177 від 29.12.2022 земельна ділянка, площею 0,1 га, кадастровий номер :05:002:0042, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , розмір частки , вид спільної власності: спільна часткова на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серія №98 від 08.02.2022, посвідченого приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Гавриленком І.І. та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , розмір частки , вид спільної власності: спільна часткова на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серія №94 від 08.02.2022, посвідченого приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Гавриленком І.І.

03 січня 2023 року представником ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» Миколою Проценком Савіську Віктору Вікторовичу та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 було направлено ЗАЯВИ-ПРЕТЕНЗІЇ вих. №1812346/Кі023о та вих. №1812346/Кі023о, відповідно з вимогою сплатити одноразовим платежем на рахунок ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» заборгованість в сумі 247 759 доларів США 23 центи за Кредитним договором № 2301/0307/88-809 від 21.03.2007.

З наданої приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Гавриленком І.І. на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14.06.2023 спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , судом встановлено, що вказана спадкова справа заведена на підставі заяв відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 20.07.2021.

Як вбачається з вказаної спадкової справи за життя ОСОБА_3 на праві приватної власності належав будинок загальною площею 196 кв.м., житловою площею 116,2 кв.м. та земельна ділянка площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується свідоцтвом про право власності Серія НОМЕР_5 від 19.01.2007, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Серія ССС № 045093 та Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯЕ № 124558.

Згідно з Свідоцтвом про зміну імені Серія НОМЕР_6 від 26.03.2011 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 змінив ім`я на ОСОБА_2 , про що в Книзі реєстрації зміни імені зроблено відповідний актовий запис №1.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серія НРР №564312 від 08.02.2022, зареєстрованого в реєстрі за № 93, посвідченого приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Гавриленком І.І., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 є спадкоємцями майна (1/2 частка за кожним) ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщина складається: з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом серія НРР №564313 від 08.02.2022, зареєстрованого в реєстрі за № 94, посвідченого приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Гавриленком І.І., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 є спадкоємцями майна (1/2 частка за кожним) ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщина складається: з земельної ділянки, площею 0,1 га, кадастровий номер :05:002:0042, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до наданого банком розрахунку, внаслідок невиконання ОСОБА_3 взятих на себе зобов`язань, заборгованість за Кредитним договором № 2301/0307/88-809 від 21.03.2007 станом на 20.06.2021 становить: за кредитом 38 146 доларів 92 центи, що згідно курсу НБУ станом на 20.06.2021 становить 1 036 497 грн 59 коп; по відсотках 53 291 долар 90 центів, що згідно курсу НБУ станом на 20.06.2021 становить 1 448 004 грн 87 коп; по пені 156 320 доларів 41 цент, що згідно курсу НБУ станом на 20.06.2021 становить 4 247 413 грн 12 коп.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Згідно з ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною першою статті 7 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до статтей 12 і 33 Закону України «Про іпотеку» одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки.

Підставами звернення стягнення на предмет іпотеки є: рішення суду, виконавчий напис нотаріуса або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (частина четверта статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

З огляду на вказане закон визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист шляхом позасудового врегулювання (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя).

Згідно з частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі не виконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» врегульовано питання звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду.

За змістом статті 41 Закон України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог цього Закону.

Частиною другою статті 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

З матеріалів справи судом встановлено, що між первісним кредитором та спадкодавцем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, з метою забезпечення якого також було укладено іпотечний договір, відповідно до якого предметом іпотеки є спірне нерухоме майно.

У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_3 умов кредитного договору, первісний кредитор звернувся з відповідним позовом до суду щодо стягнення кредитної заборгованості.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.07.2012 у справі №2306/921/12, яке набрало законної сили 10.09.2012, позовні вимоги ПАТ «Сведбанк» задоволено повністю, стягнуто із ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №2301/0307/88-809 від 21.03.2007 станом на 21.03.2012 усього на загальну суму 44 290,34 доларів США.

Доказів погашення вказаної суми боргу на виконання рішення суду у справі №2306/921/12, сторони суду не назвали та не надали.

При цьому суд відхиляє як безпідставні доводи сторони відповідачів щодо закінчення виконавчого провадження з примусового виконання вказаного судового рішення на підставі п.10 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби) з огляду на таке.

Чинна на дату винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу (07.10.2013) редакція Закону України «Про виконавче провадження» (частина четверта статті 50) передбачала, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

При цьому доказів вчинення державним виконавцем відповідних дій у зв`язку із завершенням виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення у справі №2306/921/12, сторони суду не назвали та не надали.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу №15, за умовами якого банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, укладеними з боржниками, зазначеними у реєстрі. Після переходу прав вимоги заборгованості фактор має право нараховувати, як новий кредитор, проценти, комісії, штрафні санкції та інші обов`язкові платежі відносно боржників у разі невиконання ними вимог кредитних договорів по сплаті обов`язкових платежів, строк сплати яких не настав на дату підписання цього договору, але настане у майбутньому.

Пунктом 2.3 вказаного договору факторингу встановлено, що перехід від банку до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в розрахункову дату та після сплати фактором ціни продажу у повному обсязі, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Сторони в день укладення цього договору також складають та скріплюють своїми печатками акт прийому-передачі реєстру заборгованості за формою, встановленою в додатку №2 до цього договору. Реєстр заборгованості боржників надається фактору в двох оригіналах, а також в електронному вигляді, за формою, встановленою додатком №5 до цього договору, про що сторони підписують акт прийому-передачі, що є додатком №6 до цього договору.

Пунктом 2.6 вказаного договору факторингу передбачено, що наступне відступлення фактором прав вимоги до боржників можливе лише з дозволу (погодження) Спостережної ради ПАТ «Сведбанк».

У подальшому 28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу, за умовами якого клієнт (ТОВ «ФК «Вектор Плюс») відступає фактору (ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, укладеними з боржниками, зазначеними у реєстрі. Після переходу прав вимоги заборгованості фактор має право нараховувати, як новий кредитор, проценти, комісії, штрафні санкції та інші обов`язкові платежі відносно боржників у разі невиконання ними вимог кредитних договорів по сплаті обов`язкових платежів, строк сплати яких не настав на дату підписання цього договору, але настане у майбутньому.

Договір факторингу між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» від 28 листопада 2012 року є укладеним і виконаним, ТОВ «ФК «Вектор Плюс» здійснило розрахунок з ПАТ «Сведбанк», а ТОВ «Кредитні ініціативи» - з ТОВ «ФК «Вектор Плюс» за придбані права вимоги, зокрема, за кредитним договором від 30 травня 2008 року, а відтак усі права первісного кредитора за вищевказаним кредитним договором перейшли до ТОВ «Кредитні ініціативи».

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 04 квітня 2018 року (справа №464/2872/15-ц).

Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за кредитним договором №2301/0307/88-809 від 21.03.2007 та нового іпотекодержателя за іпотечним договором №2301/0307/88-809-Z від 21.03.2007.

Вказані договори не оспорювалися, не визнавалися недійсними та відповідно є чинними.

При цьому суд відхиляє доводи сторони відповідачів щодо не надання стороною позивача оригіналів кредитного та іпотечного договорів, а також договорів про передачу прав вимоги за вказаними договорами, оскільки у даному випадку не є предметом спору, саме визнання відповідного договору недійсним чи розірвання відповідного договору на підставі істотного порушення його умов, а так само визнання недійсним договору відступлення прав вимоги первісного кредитора позивачу.

Також суд відхиляє доводи відповідачів в частині того, що звернення стягнення на предмет іпотеки після уже стягнутої з боржника суми боргу призведе до подвійного стягнення як грошових коштів, так і майна за одне і те саме порушення одного і того ж договору, оскільки відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду наведеній у постанові від 19.05.2020 у справі № 361/7543/17 наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством.

Схожі правові висновки виклав Верховний Суд України у постановах від 03 лютого 2016 року у справі № 22-ц/796/716/2014 (провадження № 6- 1080цс15) та від 09 вересня 2014 року у справі № 922/3658/13 (провадження № 3-71гс14).

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України.

Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника регламентуються приписами статей 1281 і 1282 ЦК України.

Згідно зі статтею 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання свого зобов`язання або зобов`язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» визначає підстави для припинення іпотеки, серед яких немає такої як смерть іпотекодавця, оскільки за змістом частини першої статті 1282 ЦК України та частини першої статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, який як спадкоємець набуває статус іпотекодавця.

Відтак, іпотека у зв`язку з фактом набуття її предмета у власність спадкоємцями боржника-іпотекодавця не припиняється.

Оскільки, зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою.

Подібний правовий висновок міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц, від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15-ц.

Отже, іпотека у зв`язку з фактом набуття її предмета у власність спадкоємцями боржника-іпотекодавця не припиняється.

Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог, регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Разом з тим положення зазначеної правової норми застосовуються у випадку дотримання кредитором положень статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань.

Як вбачається з матеріалів справи 29.12.2022 з Державного реєстру речових прав позивачу стало відомо про прийняття саме відповідачами спадщини після смерті позичальника ОСОБА_3 , а 03.01.2023 (фактично направлені 03.01.2023) позивачем була направлена претензія кредитора до відповідачів як спадкоємців.

Доказів повідомлення приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Гавриленком Ігорем Івановичем на виконання претензії кредитора позивача від 01.08.2022 відповідачів як спадкоємців сторони суду не надали та не назвали.

А відтак, суд висновує про неповідомлення останнім про таке.

З огляду на вказане, позивач дотримався вимог чинного законодавства щодо повідомлення в такий спосіб спадкоємців, а також дотримався визначеного ст. 1281 ЦК України строку пред`явлення претензій спадкоємцям, інші відомості які вказували, що позивач подав претензію з пропуском шести місячного від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини в матеріалах справи відсутні.

Хоча стаття 1281 ЦК України не конкретизує способів пред`явлення вимоги кредитором до спадкоємців боржника, проте, по-перше, за формою наведене звернення кредитора має бути саме певною вимогою майнового характеру, а, по-друге, така вимога має бути висунута до конкретних перелічених суб`єктів спадкоємців, які прийняли спадщину.

Виходячи зі змісту статті 1281 ЦК України, допускається два способи пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців: 1) безпосередньо до спадкоємців; 2) опосередковано через нотаріуса. Обрання певного способу є правом кредитора і здійснюється ним на власний розсуд.

При цьому законодавством не передбачені форма і зміст вимог кредитора та на нотаріуса не покладено обов`язку перевіряти обґрунтованість вимог.

Зі змісту вимоги (заяви) позивача, адресованої нотаріусу та відповідачам, чітко убачається кореспондуючий обов`язок спадкоємців погасити борг спадкодавця.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі № 522/5924/17 (провадження № 61-8793св20), від 23 листопада 2023 року у справі № 334/8911/21 (провадження 61-8906св23).

Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що позивач у визначений ст.1281 ЦК України строк пред`явив вимогу до спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті боржника-іпотекодавця.

Щодо позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд зазначає про таке.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Частиною шостою статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги, яких на передане в іпотеку нерухоме майно незареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Майновий поручитель несе акцесорний обов`язок з виконання зобов`язання за основного боржника.

У відповідності до частини другої статті 11 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням.

Відповідно до частини четвертої статті 23 Закону України «Про іпотеку» якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

Підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки передбачені статтею 33 Закону України «Про іпотеку», частиною першою якої встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Отже, законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки належить іпотекодержателю.

Законом визначені два способи звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий на підставі рішення суду, та позасудовий на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

Способами задоволення вимог іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду (стаття 39 Закону України «Про іпотеку») є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (стаття 41-47 Закону); 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону).

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року в справі № 310/11024/15-ц (провадження № 14-112цс19).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить: звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок з прибудинковими спорудами, загальною площею 196 кв.м., житловою площею 116,2 кв.м. та земельну ділянку, площею 0,1 га, кадастровий номер :05:002:0042, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів.

У даній справі встановлено неналежне виконання позичальником умов кредитного договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість, розмір якої встановлено судовим рішенням у справі №2306/921/12, яке набрало законної сили 10.09.2012, а виконання кредитних зобов`язань забезпечено договором іпотеки.

Відповідно до частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки.

У постановах Верховного Суду від 01 вересня 2021 року у справі № 201/6750/16 (провадження № 61-6433св20) та від 24 листопада 2021 року у справі № 363/4951/18 (провадження № 61-16554св20) зазначено про обов`язковість встановлення дійсного розміру заборгованості за кредитним договором на момент прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки.

У пунктах 91-93 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18) зроблено висновок про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та пеню за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Подібні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18)від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22), у постанові Верховного Суду від 17 травня 2023 року у справі № 707/206/22 (провадження № 61-9369св22).

У постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 751/3510/15-ц, зазначено, що наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством.

У постанові від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 Велика Палата Верховного Суду зробила правовий висновок про те, що нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів.

З урахуванням наведеного, визначаючи розмір заборгованості, у рахунок якої підлягає зверненню стягнення на предмет іпотеки, слід зазначити наступне.

За наявності судового рішення про стягнення заборгованості право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та пеню за кредитом припиняється.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2301/0307/88-809 від 21.03.2007 належить визначити заборгованість у сумі 44 290,34 доларів США, яка визначена рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.07.2012 у справі №2306/921/12.

Враховуючи те, що позичальник ОСОБА_3 не належним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором №2301/0307/88-809 від 21.03.2007 наявні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, який увійшов до складу спадщини після його смерті, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 196,0 кв.м., житлова площа 116,2 кв.м. та земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :05:002:0042 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2301/0307/88-809 від 21 березня 2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_3 у розмірі 44 290,34 доларів США, шляхом проведення електронного аукціону шляхом реалізації через електронний аукціон за початковою ціною не нижче за звичні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача в цій частині, а тому позов належить задовольнити частково.

Щодо клопотання відповідачів про застосування позовної давності, суд зауважує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі № 522/407/15-ц вказала, що приписи статтей 1281 і 1282 ЦК України та статті 23 Закону України «Про іпотеку» регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника, зокрема і в зобов`язаннях, забезпечених іпотекою. За змістом цих приписів: у разі переходу права власності

на предмет іпотеки у порядку спадкування право іпотеки є чинним для спадкоємця; спадкоємець, до якого перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця. Строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою.

Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного

права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

За змістом частини першої статті 261 ЦК України для визначення початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а і об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.

Аналіз змісту статті 261 ЦК України дає підстави для висновку, що початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 червня 2018 року у справі № 320/9961/15-ц зроблено правовий висновок про те, що початком перебігу позовної давності є день, коли банк отримав повідомлення приватного нотаріуса з інформацією про коло спадкоємців померлого боржника. З цієї дати настали одночасно обов`язкові умови для початку перебігу позовної давності, передбачені у частині першій статті 261 ЦК України: банку на цей момент вже було відомо про порушення його права, а також отримано відомості про особу, яка його порушила.

У спірних правовідносинах початок перебігу позовної давності не міг бути визначений раніше, незважаючи на те, що позивачу було відомо про прострочення виконання та існування заборгованості за кредитним договором, оскільки до отримання відомостей з Державного реєстру речових прав про перереєстрацію спірного спадкового майна на відповідачів позивачу не були відомі особи, до яких безпосередньо необхідно звернутися з вимогою про її погашення.

Саме з моменту отримання позивачем відомостей про коло спадкоємців померлого боржника починає перебіг строк позовної давності у спірних правовідносинах.

Схожий за змістом правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 456/4355/15-ц, від 07 квітня 2021 року у справі № 727/4094/19, від 21 серпня 2019 року у справі № 344/10715/16.

Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

Суд наголошує, що однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (стаття 3 ЦК України).

Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними.

Відомості про те, що спадкоємці померлого боржника ОСОБА_3 повідомили кредитора (позивача по справі) про відкриття спадщини у справі відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що на день смерті ОСОБА_3 кредитна заборгованість ним сплачена не була.

Таким чином, на підставі викладеного вище, з матеріалів справи судом встановлено факт дотримання позивачем строків та порядку пред`явлення вимог до спадкоємців померлого боржника.

Суд зауважує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Згідно з Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», на території України діє воєнний стан у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України.

Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» Верховна Рада України затвердила Указ Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Верховна Рада України постановила розділ VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» доповнити пунктом 5-2 такого змісту:

«5-2. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону».

Враховуючи, що на момент ухвалення судом рішення воєнний стан в Україні триває, виконання рішення суду зупиняється на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Суд виходить з того, що вказані норми права не втратили свою чинність, оскільки не були виключені з тексту зазначеного Закону, а спеціальним законом лише запроваджене зупинення виконання цих правил на певний період. Надалі у разі припинення запровадження воєнного стану дія згаданих правил відновить свою дію без окремого рішення та закону.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі № 216/23/15-ц (провадження № 61-8113св21)

Ураховуючи, що на момент ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки воєнний стан в Україні триває, виконання рішення суду зупиняється на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у даній справі, суд зазначає про таке.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у сумі 37 267 грн 54 коп.

Судовий збір, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково з відповідачів на користь позивача належить стягнути солідарно понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 18 052 грн 40 коп.

Керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 89, 133, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» (04655, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21, ідентифікаційний код 35326253) до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2301/0307/88-809 від 21 березня 2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_3 у розмірі 44 290,34 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 196,0 кв.м., житлова площа 116,2 кв.м. та земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :05:002:0042 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом проведення електронного аукціону шляхом реалізації через електронний аукціон за початковою ціною не нижче за звичні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» витрати зі сплати судового збору у сумі 18 052 (вісімнадцять тисяч п`ятдесят дві) грн 40 коп.

Виконання судового рішення у частині звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення електронного аукціону шляхом реалізації через електронний аукціон за початковою ціною не нижче за звичні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій зупинити на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 24.06.2024

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська