Справа № 202/5718/24
Провадження № 4-с/202/50/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Пеки Д.В.,

представника скаржника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження: Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), стягувач: Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК», боржник: ОСОБА_2 , на дії посадових осіб державної виконавчої служби та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2024 року ОСОБА_2 в особі представника, адвоката Скиби В.В., звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із скаргою на дії посадових осіб державної виконавчої служби та зобов`язання вчинити певні дії

В обґрунтування скарги посилаючись на те, що на примусове виконання виконавчого листа №2-1108/2011 від 17.11.2011 року, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, 04.10.2012 року Амур-Нижньодніпровським ВДВС у м. Дніпрі відкрито виконавче провадження №34795905 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Фідобанк» суми боргу в розмірі 264 835,90 грн. .

З інформаційної довідки № 369482525 від 12.03.2024 року вбачається, що державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського ВДВС Краснощоковим Л.В. 08.10.2012 року по ВП № 34795905 накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження.

На заяву представника боржника від 28.03.2024 року на його адресу, по пошті надійшло письмове повідомлення від 10.04.2024 року № 34724, з якого вбачається, що при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1108/2011 від 17.11.2011 року виданого Індустріальним Районним судом м. Дніпропетровська, Амур-Нижньодніпровське ВДВС у м. Дніпрі відкрито 04.10.2012 р. виконавче провадження № 34795905 про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ПАТ « Фідобанк» суми боргу в розмірі 264835,90 грн., яке 28.10.2015 р. завершено на підставі п.7 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у зв`язку з тим, що не виявлено фізичну особу та майно). Також повідомлено, що вказане виконавче провадження знищено у зв`язку зі спливом строків зберігання .

Представник боржника 18.04.2024 року до Амур-Нижньодніпровського ВДВС подав заяву про зняття вищевказаного арешту.

26.04.2024 року письмовим повідомленням за № 40097 начальник Амур-Нижньодніпровського ВДВС Сергій Шевченко відмовив в задоволенні заяви на тій підставі, що боржник не надав докази про погашення боргу.

З такою відмовою посадової особи Амур-Нижньодніпровського ВДВС представник боржника не погоджується, оскільки як вбачається виконавчий лист щодо боржника було повернуто стягувачу у зв`язку з завершенням виконавчого провадження, строк пред`явлення його до примусового виконання сплив, проте залишився чинним арешт майна боржника.

Станом на день звернення представника боржника до державної виконавчої служби із заявою про скасування арешту (18 квітня 2024 року) жоден виконавчий лист про стягнення із заявника боргу на виконанні не перебуває, що підтверджується копією витягу із АСВП від 30.04.2024 року.

Звернула увагу суду на те, що у період з 28.10.2015 року (повернення виконавчого листа стягувачу) до дня розгляду заяви про зняття арешту (18.04.2024 року) органами державної виконавчої служби не проводились виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа. Також відсутні відомості про наявність будь-яких відкритих виконавчих проваджень, за якими ОСОБА_2 є боржником.

Відсутність відкритого виконавчого провадження та знищення матеріалів виконавчого провадження за терміном зберігання свідчить про безпідставність продовження дії арешту .

Просила суд:визнати неправомірною дію посадової особи (начальника відділу Сергія Шевченка) Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), пов`язану з відмовою зняти арешт та оголошення заборони на майно ОСОБА_2 , накладений постановою від 08.10.2012 року державним виконавцем Краснощоковим Л.В. в рамках виконавчого провадження № 34795905, та яка викладена в листі № 40097 від 26.04.2024 року; зобов`язання начальника Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сергія Шевченка зняти арешт та оголошення заборони на майно ОСОБА_2 , накладений постановою державного виконавця Краснощокова Л.В. від 08.10.2012 року в рамках виконавчого провадження № 34795905.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 травня 2024 року, головуючим суддею у розгляді вказаної скарги визначено суддю Слюсар Л.П.

Ухвалою від 02 травня 2024 року скаргу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

22.05.2024 року від Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов відгук на скаргу в якій вказали, що перевіркою відомостей, що містяться в АСВП (автоматизована система виконавчих проваджень) встановлено, що в Амур-Нижньодніпровському відділі ДВС у місті Дніпрі на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження №34795905 з примусового виконання виконавчого листа №2-1108/2011 виданий 17.11.2011 року Індустріальним районним судом м Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ФІДОБАНК» суму боргу у розмірі 264835,90 грн., яке в свою чергу завершено 28.10.2015 відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції на 2015 рік). Надати більш детальну інформацію стосовно виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_2 не вбачається можливим, оскільки провадження знищено у зв`язку з закінченням терміну зберігання виконавчих проваджень переданих до архіву.

11.06.2024 року від представника стягувача ПАТ «ФІДОБАНК», документ сформований в системі «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення по справі. Просили суд здійснювати розгляд справи без участі представника ПАТ «ФІДОБАНК».

Представник скаржника у судовому засіданні скаргу підтримав з наведених в скарзі підстав. Після з`ясування судом обставин справи та дослідження доказів по справі, вказав, що в скарзі помилково зазначено дату накладання арешту 08.10.2012 року, а не 18.10.2012 року та просив суд скаргу задовольнити.

Представник Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Заяв та клопотань не надійшло.

Суд заслухавши представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, на виконанні в Амур-Нижньодніпровському відділі ДВС у місті Дніпрі перебувало виконавче провадження №34795905 з примусового виконання виконавчого листа №2-1108/2011 виданий 17.11.2011 року Індустріальним районним судом м Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ФІДОБАНК» суму боргу у розмірі 264835,90 грн., яке завершено 28.10.2015 відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції на 2015 рік

Відповідно до Інформації з ВП- спецрозділ від 10.04.2024 року виконавче провадження №34795905 завершено 28.10.2015 року, повернення ВД стягувачеві п.7 ч.1 ст.47 (боржник чи майно не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкту № 369482525 від 12.03.2024 року, наданої скаржником, міститься актуальна інформація про арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження: 13131731, державна реєстрація 18.10.2012, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП №34795905, виданий 18.10.2012, обтяжувач державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпровського міського управління юстиції Краснощоков Л.В..

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках, на підставі судових рішень.

Разом з тим, за частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 13 січня 2021 року у справі № 2-751/2007 вказано, що право на обрання порядку звернення до суду належить заінтересованій особі. В свою чергу, суд має захистити інтереси особи, незалежно від обраного нею способу, як в порядку позовного провадження, так і в порядку контролю за виконанням судового рішення.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

В судовому засіданні встановлено, що Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №369482525 від 12.03.2024 року, постанови про арешт майна боржника ОСОБА_2 від 08 жовтня 2012 у ВП № 34795905 не має. Суд не приймає до уваги доводи представника скаржника про зміну предмету скарги після дослідження доказі по справі, оскільки це суперечить приписам ст.49 ЦПК України.

За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Виходячи із вищевикладеного, суд не вбачає законних підстав визнання неправомірних дій посадової особи пов`язаної з відмовою зняття арешту та зобов`язання зняти арешт з майна боржника, та доходить висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись: Законом України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року № 14, ст.ст. 4, 447-453 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження: Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (49051, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 42, ), стягувач: Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК» (01004, м. Київ, бульвар Т.Шевченка, 8/26, ), боржник: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на дії посадових осіб державної виконавчої служби та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у 15-ти денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст складено 21.06.2024 року

Суддя Л.П. Слюсар