Справа № 450/2205/23 Провадження № 2/450/55/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2024 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Добош Н.Б,

при секретарі Хамуляк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої ДТП,-

підстава позову (позиція позивача):

стислий виклад позиції позивачів та відповідачів : ОСОБА_1 звернуся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної ДТП та судових витрат.

Позовні вимоги мотивує тим, що 02.02.2023 о 23 год. 10 хв. на автодорозі Львів-Пустомити-Меденичі, 13 км, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом DACIA LOGAN, д.н.з. НОМЕР_1 скоїв зіткнення з автомобілем HONDA CR-V, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 ,, під час якого транспортні засоби отримали технічні пошкодження, а власник автомобіля HONDA CR-V, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 матеріальну шкоду.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На момент ДТП відповідальність власника транспортного засобу DACIA LOGAN, д.н.з. НОМЕР_1 була забезпечена полісом страхування в Приватному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». 23.02.2023 року позивач звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі, визначеному відповідно до висновку експерта № 09/23.

Листом від 27.03.2023р. страхова компанія скерувала позивачу лист про прийняте рішення, в якому повідомила, що розрахунок суми страхового відшкодування на підставі Звіту № 2657, складеного ФОП ОСОБА_4 складає 111284,06грн. та вказана сума була перерахована позивачу ОСОБА_1 . Зважаючи на те, що розмір збитків позивача становить вартість відновлювального ремонту автомобіля у розмірі 258230,66грн., позивач вважає, що розмір страхового відшкодування має складати 160 000,00грн, а оскільки розмір збитків позивача перевищує суму страхового відшкодування, то решту суму збитків 98230,66грн. має бути покладено на відповідача ОСОБА_2 .

Також позивачу внаслідок ДТП і пошкодження його автомобіля завдано і моральної шкоди. Позивач пережив переляк, нервовий стрес під час самої ДТП, яка відбулась з вини ОСОБА_2 . Позивач зазнав моральних страждань та переживань, внаслідок пошкодження його автомобіля у зв`язку з неможливістю користуватись ним та побутових незручностях, що виникли внаслідок цього, змушений був шукати значну суму коштів на проведення відновлювального ремонту, що забрало частину його робочого часу та відпочинку, призвело до зміни звичного способу життя.

На підставі викладеного просить стягнути із страхової компанії 48715,94грн страхового відшкодування та витрати на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 1392,30грн.; стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 98230,66грн. та витрати на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 2807,30грн.; стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 20 000,00грн., а також просить покласти судові витрати на відповідачів.

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» подано відзив на позовну заяву, в якому щодо задоволення позовних вимог заперечив. Вказав, що страховиком відшкодовується витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Відповідно до п.34.2 ст.34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Отже визначення розміру збитків для розрахунку страхового відшкодування на підставі експертизи, наданої потерпілим, спеціальним законом не передбачено. Страховиком було залучено належного оцінювача ФОП ОСОБА_4 . Згідно Звіту №2657 вартість матеріального збитку, що є вартістю відновлювального ремонту даного автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без ПДВ складає 111284,06грн, що й було сплачено позивачу, та підтверджено ним у позовній заяві. Окрім цього відповідно до п.34.3 ст.34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Натомість позивач звернувся до судового експерта на другий день після ДТП, що суперечить вимогам ст.34 Закону. Крім того у висновку експерта № 06/23 сума 258230,66грн на якій грунтуються позовні вимоги це вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу, також не вказано чи враховано у цю суму ПДВ. Позивачем не спростовано правильності висновків та розрахунків, викладених у Звіті № 2657 визначення вартості матеріального збитку від 20.03.2023р., згідно яких було визначено та виплачено страхове відшкодування. Щодо витрат на правову допомогу то вважає, що такі не можна вважати необхідними, фактичними і неминучими. Із врахуванням викладеної позиції просив відмовити у задоволенні позовних вимог до страхової компанії.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 подав відповідь на відзив, в якому вказав, що згідно із п.34.3 ст.34 Закону для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілим також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти. Позивачем та експертом запрошувались працівники страхової компанії для участі в обстеженні автомобіля, яке проводилось судовим експертом Онишко Р.М., однак такі працівники від такої участі відмовились.

У постанові від 06.07.2018р. по справі №924/675/17 Верховний Суд дійшов висновку, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Верховний суд у своїй постанові від 13.03.2018р. у справі № 910/9696/17 вказав, що у разі наявності спору щодо розміру заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суду слід виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової авто товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, якою проводився ремонт автомобіля.

Звіт №2657 не містить пояснень щодо неможливості огляду оцінювачем пошкодженого автомобіля позивача та необхідності використання протоколу огляду, складеного іншою особою, тому належним доказом вважає висновок експерта.

Представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 подано клопотання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Представником відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» Бондарук І.Ю. подано заперечення на клопотання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, вказавши, що позивач самовільно обрав експерта для визначення розміру шкоди одразу після ДТП ще до звернення до страховика. Тому витрати позивача на правову допомогу не можна вважати фактичними та неминучими, а також не є обгрутованими та співмірними складності даної справи, яка є малозначною, по ній є судова практика. На підставі викладеного просив зменшити розмір таких витрат до 5000,00грн., а щодо стягнення судових витрат із страхової компанії відмовити.

Представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 подано додаткові пояснення, в яких щодо задоволення позовних вимог заперечив. Свою позицію мотивує тим, що експертом визначено перелік запчастин, що підлягають заміні, який не відповідає переліку, що складений представником страхової компанії за наслідками огляду пошкодженого автомобіля. Окрім цього позивач був присутній під час огляду та погодився з його результатами, про що свідчить його підпис у акті огляду транспортного засобу від 10.02.2023р. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу HONDA CR-V, д.н.з. НОМЕР_2 у розмірі 258230,66грн. розрахована з врахуванням ПДВ у розмірі 20% однак такий податок не підлягає сплаті. Окрім того вказує, що позивачем не наведено підстав та належного обгрунтування заподіяння ОСОБА_2 моральної шкоди, а саме не доведено належними засобами доказування характеру немайнових витрат та страждань, їх тривалості та наслідків, до яких вони призвели. При вирішенні спору просив врахувати понесені відповідачем судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 подав додаткові пояснення у справі в яких вказав, що твердження відповідача ОСОБА_2 про те, що експертом визначено перелік запчастин, що підлягають заміні, який не відповідає переліку, складеного представником страхової компанії, є безпідставними. Так, відповідно до Акту огляду транспортного засобу, огляд такого відбувся 10.02.2023р. за участі позивача та представника страхової компанії, які не є спеціалістами та не мають статусу оцінювача або судового експерта. В матеріалах справи відсутні докази того, що представник страхової компанії має певну кваліфікацію, стаж роботи, пов`язаний з виконанням огляду транспортного засобу як складової оцінки. Акт огляду складено лише на підставі зовнішнього огляду автомобіля. Відповідно до обставин справи, страхова компанія і позивач не досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, про що свідчить відсутність укладених між сторонами угод. Оцінювач, який складав Звіт № 2657 особисто не оглядав транспортний засіб, який був предметом оцінки. Відповідно оцінювачем не було дотримано вимоги п.5.1 підпункту «к» пункту 4.4 Методики, тому такий звіт не може братись до уваги. Згідно висновку експерта № 06/23 від 14.02.2023р. вартість матеріального збитку без врахування ПДВ на запасні частини 169770,00грн. Експертом під час безпосереднього огляду пошкодженого транспортного засобу визначено перелік пошкоджень автомобіля та встановлено, що такі пов`язані із ДТП 02.02.2023р., що входить до спеціальних знань експерта та його компетенції. Позивач ще 23.03.2023р. разом із заявою на виплату страхового відшкодування надав страховику копію Висновку експерта № 06/23. Вказує, що відповідач ОСОБА_2 як на відсутність підстав для стягнення з нього суми ПДВ покликається на п.36.2 ст.36 Закону. Разом з тим, дана норма не підлягає застосуванню зважаючи, що така стосується спору у випадках недоплати суми ПДВ страховою компанією, а не винуватцем ДТП. Щодо моральної шкоди представник позивача вказує, що позивач зазнав душевних страждань та переживань внаслідок пошкодження його авто, що спричинили негативні зміни у його житті. Розмір моральної шкоди позивач оцінив в розмірі 20 000,00грн, що становить менше 10% від вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу. Вказав, що наявні підстави для відмови відповідачу ОСОБА_2 у відшкодуванні судових витрат на підставі ч.2 ст.134 ЦПК України. Просив здійснити розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу із врахуванням Акту № 2 від 22.04.2024р.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у відзиві просив проводити розгляду справ без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі відповідача, просив залишити без розгляду клопотання про призначення у справі судової експертизи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою Пустомитівського районного суду Львської області від 03.03.2023р. по справі №450/638/23 ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. У постанові встановлено, що 02.02.2023 о 23 год. 10 хв. на автодорозі Львів-Пустомити-Меденичі, 13 км, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом DACIA LOGAN, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно котролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем HONDA CR-V, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Транспортний засіб HONDA CR-V, д.н.з. НОМЕР_2 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить позивачу ОСОБА_1 .

Відповідальність водія автомобіля марки DACIA LOGAN, д.н.з. НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди була забезпечена за полісом обов`язкового страхування в Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», за полісом № ЕР-212182961. Ліміт страхового відшкодування за шкоду заподіяну майну визначено у розмірі 160 000,00грн.

Відповідно до висновку експерта судової транспортно-товарознавчої експертизи згідно договору №06/23 від 09.02.2023р., проведеного судовим експертом Онишко Р.М. пошкодження автомобіля HONDA CR-V, д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок пошкодження у ДТП 02.02.2023р., які визначені при його досліджені 09.02.2023р., зазначені у п.1 дослідницької частини висновку та відображені на фото таблицях додатку. Ринкова вартість автомобіля HONDA CR-V, д.н.з. НОМЕР_2 на момент пошкодження у ДТП 02.02.2023р. становить 1163417,00грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля HONDA CR-V, д.н.з. НОМЕР_2 станом на момент огляду становить 258230,66грн. Експертне обстеження представленого автомобіля проводилось 09.02.2023р. в присутності власника ОСОБА_1 та проводилось фотографування автомобіля і відповідні фотозображення наведені на фототаблицях №1-31 додатку до висновку.

23.03.2023р. позивач звернувся до страхової компанії Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі, визначеному відповідно до висновку експерта.

Листом від 27.03.2023р. страхова компанія скерувала позивачу лист про прийняте рішення, в якому повідомила, що страховою компанією розглянуто матеріали стосовно ДТП, яка сталась 02.02.2023р. Розрахунок суми страхового відшкодування на підставі Звіту № 2657, складеного ФОП ОСОБА_4 складає 111284,06грн. та вказана сума була перерахована позивачу ОСОБА_1

Пошкоджений транспортний засіб HONDA CR-V, д.н.з. НОМЕР_2 був оглянутий представником страхової компанії ОСОБА_7 10.02.2023р., про що був складений Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість), та такий акт був підписаний власником ОСОБА_1 .

Як вбачається із звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 2657 від 10.03.2023р., такий проводився незалежним оцінювачем ФОП ОСОБА_4 . Визначення об`єму відновлювальних робіт, необхідних для цього запчастин та матеріалів проводилось на підставі протоколу огляду спеціаліст СК Княжа та фотододатками. На підставі виконаних досліджень оцінювачем зроблено висновок, що вартість матеріального битку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ HONDA CR-V, д.н.з. НОМЕР_2 станом на 02.02.2023р. дорівнює без урахування ПДВ та без врахування ВТВ 111284,06грн.

За змістом положень ст. 1188 ч. 1 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.

В силу статті 5 зазначеного вище Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно з положенням пункту 36.2 статті 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до вимог пункту 36.4. статті 36 зазначеного вище Закону, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування).

Верховний Суд у постанові від 4 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з пунктом 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу.

Відповідно до пункту 2.4 зазначеної Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно з пунктом 2.3 Методики фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану колісного транспортного засобу унаслідок експлуатаційного зносу його складників. Фізичний знос ураховується як втрата вартості колісного транспортного засобу, що виникає в процесі його експлуатації.

Тому при визначені розміру страхового відшкодування страховик зобов`язаний врахувати коефіцієнт фізичного зносу, у зв`язку із чим страховик обмежений щодо виплати розміру страхового відшкодування, зокрема, вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 зі справи № 3-50гс15, у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справи № 910/1272/18, у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі № 910/12722/18).

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Натомість, згідно ч. 1 ст. 102 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

У постанові Верховного суду від 06.07.2018р. у справі № 924/675/17 зроблено висновок, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року, суд зазначив що: ст. 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи. Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Судом встановлено, що висновок експерта ОСОБА_8 № 06/23 від 14.02.2023р., було складено у цілковитій відповідності до чинного законодавства України щодо проведення судових експертиз, а експерт був обізнаний (попереджений) про відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку. Також, даний висновок відповідає вимогам ст. 102 та 106 ЦПК України. Висновок експерта ОСОБА_8 № 06/23 від 14.02.2023р., було складено експертом за наслідками безпосереднього огляду транспортного засобу, із фотофіксацією, з посиланням на відповідні вихідні дані та із повним дотриманням відповідних методик.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Оскільки коефіцієнт зносу авто не виплачується відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за страховим полісом, відшкодування розміру коефіцієнта зносу замінених складових покладається на винну особу.

З аналізу норм статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» слідує, що вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання підтверджуючих документів про понесення таких витрат. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивачем були понесені витрати зі сплати ПДВ, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу вартості ремонту автомобіля саме з урахуванням сум податку на додану вартість.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 22 грудня 2020 року у справі № 565/1210/19, від 12.07.2023р. у справі № 591/1861/22.

Тобто, вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати, у таких випадках з`ясовується наявність фактичне здійснення ремонту автомобіля та чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ, а також понесення позивачем витрат зі сплати ПДВ.

Позивач під час розгляду справи не надав належних та допустимих доказів фактичних витрат на відновлення автомобіля після ДТП.

Суд вважає, що позивач повинен був довести зазначені суми, проте він не виконав своїх процесуальних обов`язків, зокрема, не надав до суду належних та допустимих доказів понесених фактичних витрат на ремонт автомобіля після ДТП.

На підставі викладеного суд приходить висновку про те, що вартість відновлювального ремонту підлягає зменшенню на суму ПДВ (20%), оскільки документальне підтвердження факту оплати проведеного позивачем ремонту в матеріалах справи відсутнє.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля HONDA CR-V, д.н.з. НОМЕР_2 згідно висновку експерта № 09/23 складає 258230,66грн. Сумарна вартість нових складових частин досліджуваного автомобіля, що необхідні для його відновлення складає 216638,36грн. та така сума включає ПДВ, що підтверджуються експертним висновком (ст.16 висновку експерта).

Таким чином, включена позивачем до позовних вимог про стягнення суми податку на додану вартість в розмірі 43327,67 грн. не підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Таким чином розмір страхового відшкодування, за виключенням суми ПДВ в розмірі 43327,67грн. та із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складатиме 214903,06грн. * (1-0,29) = 152581,17грн.

Оскільки, відповідачем страховою компанію було сплачено на користь позивача 111284,06 грн., тому сума недоплаченого страхового відшкодування складає: 152581,17грн. 111284,06грн. = 41297,17грн.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У даному випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

У постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі №6-691цс15 зроблено висновок проте, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої незважаючи на те, що збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Аналогічні висновки, викладеного Верховним судом у постановах від 14.02.2018 у справі №754/1114/15-ц, від 13.06.2019у справі №370/2787/18, від 30.10.2019 у справі №753/4696/16-ц, від 21.02.2020 у справі №755/5374/18, та від 22.04.2020 у справі №756/2632/17.

Виходячи з викладених обставин, позов в частині стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою підлягає частковому задоволенню у сумі 62321,83грн. (214902,33 111284,06 41297,17).

З урахуванням вищевказаного, з огляду на розмір виплаченого страховою компанією страхового відшкодування та недоплаченого страхового відшкодування, суд вбачає достатньо правових підстав для задоволення позовних вимог до відповідача про стягнення майнової шкоди та приходить до висновку, що така вимога підлягає задоволенню частково в розмірі 62321,83грн.

Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди суд зазначає наступне.

За п. 9 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Так, відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких останній зазнав у зв`язку із істотним пошкодженням транспортного засобу, порушенням звичного способу життя через пошкодження автомобіля як засобу пересування, тому враховуючи характер немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках та вимоги розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що розмір компенсації в грошовому еквіваленті відповідає сумі в 5000 грн., тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 133 ЦПК України, передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до частин першої-другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача ; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем понесено документально підтверджені витрати за сплату судового збору у розмірі 1711,47 грн. та витрати за проведення експертизи у розмірі 4200,00 грн. З врахуванням того, що позовні вимоги задоволено частково, з відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь позивача, слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 424,74 грн. та 1179,29 грн. витрат на проведення експертизи; з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 688,13грн. та 1 596,51 грн. витрат на проведення експертизи.

Згідно з частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником позивача на підтвердження понесених стороною позивача витрат на правничу допомогу надано : договір про надання професійної правничої допомоги № 04/04-23 від 04.04.2023 року; акт № 1 приймання-передачі результатів наданої правничої допомоги від 02.02.2024 року; акт № 2 приймання-передачі результатів наданої правничої допомоги від 22.04.2024 року.

Представник позивача просить здійснити розподіл судових витрат пов`язаних з правничою допомогою у загальному розмірі 42 500, 00 грн.

Проаналізувавши подані докази, суд приходить до висновку, що вимоги сторони позивача в частинні стягнення витрат на правничу допомогу, підлягають задоволенню частково, зокрема, в частині витрат за участь в судовому засіданні 10.11.2023 року у розмірі 2 000, 00 грн., задоволенню не підлягають, оскільки вказане судове засідання не відбулося у зв`язку із неявкою сторін у судове засіданні, також витрат у розмірі 4 500, 00 грн. за підготовку (написання) заяви про відшкодування судових витрат на правничу допомогу, акту № 1 приймання-передачі результатів наданої професійної правничої допомоги, надсилання заяви та додатків до неї відповідачу та суду, задоволенню не підлягають, оскільки підготовка вказаної заяви фактично є дією спрямованою на реалізацію стороною свого права лише на подання доказів щодо витрат, які вже понесені такою стороною, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

Таким чином з врахуванням того, що заявлені позовні вимоги задоволено частково, з відповідачів на користь позивача, слід стягнути витрат на правничу допомогу, а саме з відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» у розмірі 8934,16грн. та з відповідача ОСОБА_2 у розмірі 14474,55грн.

Також стороною відповідача ОСОБА_2 заявлено клопотання розподілу судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу.

Представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано : договір про надання правової допомоги № 58/2023 від 10.07.2023 року; додаток № 1 до договору про надання правової допомоги 58/2023 від 10.07.2023 року; квитанцію до платіжної інструкції до переказу готівки від 19.07.2023 року; ордер серії ВС №1222290 від 11.08.2023 року.

У ряді постанов Верховного Суду у справах № 922/676/21 від 14.12.2021, № 905/716/20 від 08.04.2021, № 916/2087/18 від 31.03.2021, № 922/3812/19 від 10.12.2020 зазначається, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Крім того, у справі № 922/676/21 Верховним судом окремо звертається увага, що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності.

Таким чином з врахуванням того, що заявлені позовні вимоги задоволено частково, стороною відповідача надані належні докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 слід стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 2 156, 00 грн.

Відповідно до ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 12 318, 55 грн. (14 474, 55 грн. 2 156, 00 грн.) на правову допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 82, 133, 141, 258, 259, 263-265, 266 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 41297,17грн. (сорок одну тисячу двісті дев`яносто сім гривень 17 копійок).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 424,74грн. (чотириста двадцять чотири гривні 74 копійок) та 1179,29 грн.( одну тисячу сто сімдесят дев`ять гривень 29 копійок) витрат на проведення експертизи.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 8934,16грн. (вісім тисяч дев`ятсот тридцять чотири гривні 16 копійок) витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 62321,83грн. (шістдесят дві тисячі триста двадцять одну гривню 83 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000,00грн. (п`ять тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 688,13грн. (шістсот вісімдесят вісім гривень 13 копійок) та 1596,51грн. (одну тисячу п`ятсот дев`яносто шість гривень 51 копійку) витрат на проведення експертизи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 12 318, 55 грн. (дванадцять тисяч триста вісімнадцять гривень 55 копійок) на правову допомогу.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1

Відповідач: Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», , 79026, м.Львів, вул.Бойківська, 1.

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повний текст рішення складено 13.06.2024 року.

СуддяН. Б. Добош