Номер провадження: 22-з/813/167/24
Справа № 522/6062/19
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

16.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.,

суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання - Пересипка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

заяву Островської Лілії Людвигівни , яка діє в інтересах ОСОБА_2

про роз`яснення постанови Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року

у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , від імені якої діє адвокат Іванова Ілона Олександрівна

на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 липня 2023 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Рубінчик Людмила Олександрівна, про визнання договору дарування удаваним правочином та переведення прав і обов`язків покупця,

встановив:

У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним вище позовом, який обґрунтований такими обставинами.

Позивачка на підставі договору купівлі-продажу від 16 грудня 2002 року є власником 727/1000 частин квартири АДРЕСА_1 , що складається з трьох кімнат, житловою площею 39,1 кв.м, загальною площею 53,8 кв.м.

Власником 273/1000 частин квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 лютого 2018 року був ОСОБА_4 , між позикодавицею ОСОБА_5 та позивачкою склався певний порядок користування приміщеннями квартири, згідно якого у фактичному користуванні ОСОБА_2 знаходяться житлові кімнати, площею 11,4 кв.м та 19,1 кв.м, коридор, площею 3,6 кв.м, в фактичному користуванні ОСОБА_5 знаходилася житлова кімната, площею 8,6 кв.м та коридор, площею 4,9 кв.м; інші житлові приміщення квартири, а саме, коридор, площею 1,0 кв.м, туалет, площею 1,2 кв.м та кухня, площею 3,3 кв.м знаходились у загальному користуванні.

Після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_4 29 вересня 2018 року уклав зі сторонньою особою - ОСОБА_3 договір дарування своєї частки у спільній власності, вартістю 170 000 грн (п.2 Договору, згідно звіту про оцінку, виконаного 19 серпня 2018, ТОВ «КВОЛІТІ ГРУП» ), який позивачка вважає укладеним із метою приховування договору купівлі-продажу та позбавлення її, як учасника спільної часткової власності, переважного права купівлі його частки в порядку, передбаченому ст.362 ЦК України.

ОСОБА_3 не перебуває з ОСОБА_4 у родинних стосунках, будь-яких підстави для дарування їй житлового приміщення відсутні.

Посилаючись на вказані вище обставини, позивачка просила суд визнати договір дарування 273/1000 часток квартири АДРЕСА_1 , укладений 29 вересня 2018 року ОСОБА_6 , що діяв від імені ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , та посвідчений 29 вересня 2018 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рубінчик Л.О., зареєстрований в реєстрі за № 1154, - удаваним правочином, а саме договором купівлі-продажу, укладеним за ціну 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 липня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано договір дарування 273/1000 часток квартири АДРЕСА_1 , укладений 29 вересня 2018 року ОСОБА_6 , що діяв від імені ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , та посвідчений 29 вересня 2018 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рубінчик Л.О., зареєстрований в реєстрі за № 1154, - удаваним правочином, а саме договором купівлі-продажу, укладеним за ціну 170 000 грн. Переведено права і обов`язки покупця на ОСОБА_2 на 273/1000 частин квартири АДРЕСА_1 , вартість якої згідно звіту про оцінку, виконаного 19 серпня 2019 ТОВ «КВОЛІТІ ГРУП» становить 170 000 грн., що належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 29 вересня 2018. Ухвалено застосувати наслідки недійсності правочину, скасовано реєстрацію права власності на 273/1000 частин квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та зареєструвати право власності на вказану частину квартири на ОСОБА_2 .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка ОСОБА_3 не перебувала у родинних стосунках з ОСОБА_4 . Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що мала місце безоплатна передача їй спірної нерухомості.

22 вересня 2023 року на вказане рішення суду ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник адвокат - Іванова І.О. подала апеляційну скаргу, у якій просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 липня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 4 160,40 грн.

14 березня 2024 року через систему "Електронний суд" адвокат Островська Л.Л. в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про роз`яснення постанови Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року щодо стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судового збору у розмірі 4 160,40 грн.

Вислухавши представника заявниці адвоката - Островську Л.Л., яка підтримала вказану вище заяву, представника відповідачки адвоката - Іванову І.О., яка вважала, що відсутні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 про роз`яснення судового рішення апеляційного суду, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вказана вище заява не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ЦПК України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Відповідно до частин першої - третьої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Аналізуючи положення статті 271 ЦПК України можна дійти висновку, що підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі. Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Роз`яснене може бути судове рішення, яке підлягає виконанню й таке виконання неможливе без відповідного роз`яснення його змісту.

Аналіз вищезазначеної норми дає підстави для висновку про те, що роз`яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Незрозумілість судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Тобто, це стосується випадків, коли не дотримано вимоги ясності, визначеності такого рішення суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 30 квітня 2020 року у справі №22а-11177/08.

Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

За загальними нормами права, роз`яснення судом ухваленого ним рішення здійснюється насамперед з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

У заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у рішенні є незрозумілим, в чому полягає неясність рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання. Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 814/907/16.

У поданій до апеляційного суду заяві про роз`яснення судового рішення ОСОБА_2 просить роз`яснити порядок виконання постанови Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року, однак чинним законодавством передбачено механізм надання роз`яснення змісту судового рішення, а не роз`яснення порядку його виконання.

Отже порушені заявницею питання стосуються роз`яснення порядку та способу виконання постанови Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року, а тому до них не може бути застосовано механізм, визначений статті 271 ЦПК України.

Вказане судове рішення апеляційного суду є зрозумілим і таким, що не припускає різного тлумачення, і не встановлено обставин, що утруднюють його виконання, яке є цілком зрозумілим та роз`ясненню не підлягає, у зв`язку з чим в цьому випадку відсутні достатні та необхідні правові підстави для задоволення вказаної заяви про роз`яснення судового рішення по справі 522/6062/19.

Керуючись ст. 271 ЦПК України

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви адвоката Островської Лілії Людвигівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 про роз`яснення постанови Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , від імені якої діє адвокат Іванова Ілона Олександрівна, на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 липня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Рубінчик Людмила Олександрівна, про визнання договору дарування удаваним правочином та переведення прав і обов`язків покупця.

Ухвала Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст ухвали складено 22 квітня 2024 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.В. Кострицький

М.В. Назарова