ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/2227/23Головуючий у 1-й інстанції Шульгач Н.М.
Провадження № 22-ц/817/261/24 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Костів О. З., Хома М. В.,

за участі секретаря - Сович Н.А.

та сторін - ОСОБА_1 та її представника Бернацького П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, цивільну справу № 601/2227/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 22 листопада 2023 року, ухваленого суддею Шульгач Н.М., повний текст якого складений 27 листопада 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору: орган опіки та піклування - виконавчого комітету Кременецької міської ради про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

у серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору: орган опіки та піклування - виконавчого комітету Кременецької міської ради про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а саме: не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, не цікавиться навчанням та шкільним життям дітей, їхнім здоров`ям, зловживає алкоголем, агресивно поводиться по відношенню до них. ОСОБА_3 не сплачував аліментів на утримання дітей і на даний час наявна заборгованість по сплаті аліментів.

Заочним рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 22 листопада 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору: орган опіки та піклування - виконавчого комітету Кременецької міської ради про позбавлення батьківських прав - відмовлено.

Попереджено ОСОБА_3 про необхідність змінити своє ставлення до виховання дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поклавши на службу у справах дітей Кременецької міської ради контроль за виконанням своїх батьківських обов`язків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 22 листопада 2023 року, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначила, що обставини встановлені комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітетові Кременецької міської ради, які викладені у висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , повністю підтверджують той факт, що відповідач безвідповідально ставиться до питання виховання своїх дітей та їх матеріального забезпечення.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах станом на 10.03.2023 гр. ОСОБА_3 заборгував 255 403,25 грн. На даний час сума заборгованості по аліментах значно збільшилася, оскільки відповідач взагалі не приймав і не приймає участі у матеріальному забезпечення дітей.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог фактично оскаржуваним рішенням нав`язує обов`язок неповнолітнім дітям виховуватися в оточенні батька, який зловживає алкоголем, проявляє агресію, вчиняє психологічне насильство в сім`ї, не сплачує аліменти.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не поступав.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Бернацький П.В. апеляційну скаргу підтримали з мотивів, викладених в ній.

ОСОБА_3 повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення судової повістки на поштову адресу, однак вона повернулась на адресу Тернопільського апеляційного суду як не отримана з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Орган опіки та піклування - виконавчого комітету Кременецької міської ради Кременецького району Тернопільської області повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету, про що в матеріалах справи наявна довідка про доставку електронного документа.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та її представника, проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . Її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 243 (а.с. 8).

ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 . Її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 209 (а.с. 9).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 23.05.2023 року, ОСОБА_1 та її неповнолітні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживають у житловому будинку за АДРЕСА_1 . Вихованням дітей займається їх мати ОСОБА_1 (а.с. 10) .

З висновку комісії з захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кременецької міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременецької міської ради № 1078 від 10.05.2023, вбачається, що комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кременецької міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , по відношенню до своїх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 11).

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах станом на 10.03.2023 ОСОБА_3 заборгував 255403,25 грн.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що висновок комісії з питань захисту прав дитини має рекомендаційний характер та не містить обґрунтованих підстав щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 відносно його дітей, від виховання та утримання яких він самоусунувся, а тому суд не погоджується з наданим висновком та не бере його до уваги.

Позивачем не надано суду безспірних доказів, які свідчать про умисне, свідоме ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей та про те, що до нього необхідно застосувати крайній захід впливу, яким є позбавлення батьківських прав, у зв`язку з цим, правові підстави для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно його дітей відсутні.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів у повному обсязі погодитися не може з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини (надалі Конвенції), яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ста. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Підстави для позбавлення батьківських прав передбачені ст. 164 СК України.

Зокрема, п. 2 ч.1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Виходячи з тлумачення п. 2 ч.1 ст. 164 СК України суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, й застосовується судом лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Як роз`яснено у пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітніх ОСОБА_5 , 2008 р.н. і ОСОБА_4 , 2013 р.н.

ОСОБА_1 разом з дітьми ОСОБА_6 , 1995 р.н., ОСОБА_7 , 1996 р.н., ОСОБА_8 , 1999 р.н., ОСОБА_9 , 2001 р.н., ОСОБА_10 , 2002 р.н., ОСОБА_5 , 2008 р.н., ОСОБА_4 , 2013 р.н. зареєстровані по АДРЕСА_1 .

Як пояснили під час обстеження умов проживання неповнолітніх сусіди, родичі, знайомі, а саме ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , що ОСОБА_14 самостійно виховує та забезпечує своїх неповнолітніх дітей. Від ОСОБА_3 будь-якої допомоги немає, він взагалі не бере участі у їх вихованні Батько дітей зловживає алкоголем, коли вип`є дуже агресивний.

Відповідач на засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кременецької міської ради не з`явився, проте Служба у справах дітей в телефонному режимі зв`язалась з ОСОБА_3 , який повідомив, що на комісію з`явитись не може, однак не проти, якщо його позбавлять батьківських прав, тільки щоб його колишня дружина скасувала його борг по аліментах.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах станом на 10.03.2023 ОСОБА_3 заборгував 255403,25 грн.

З висновку комісії з захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кременецької міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременецької міської ради № 1078 від 10.05.2023, вбачається, що комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кременецької міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , по відношенню до своїх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

В судовому засіданні апеляційного суду була з`ясована думка неповнолітньої ОСОБА_5 , яка пояснила, що батько не бере участі у їх вихованні, матеріально не допомагає, проживає зараз в їх будинку, а діти разом з матір`ю вимушені були змінити місце проживання, оскільки батько зловживає алкоголем, веде себе неадекватно.

Також, судом встановлено, що Кременецьким районним судом неодноразово здійснювався розгляд справ за фактом вчинення ОСОБА_3 насильства в сім`ї, в тому числі відносно неповнолітніх дітей (справи № 601/999/22, № 601/1804/21, № 601/1803/21, № 601/2239/20, № 601/2372/20).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що така поведінка відповідача жодним чином не може розцінюватися як намагання (бажання) виконувати свої батьківські обов`язки.

Таким чином, встановлено, що відповідач свідомо нехтує своїм батьківськими обов`язками, не піклуються про фізичний і духовний розвиток своїх малолітніх дітей, їх навчання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу.

Крім цього, колегія суддів також враховує, що під час перебування справи на розгляді в суді як першої, так і апеляційної інстанції відповідач не вчиняв жодних дій, які б свідчили про наявність у нього інтересу до даної справи. Не заявлявся у судові засідання не подавав своїх заперечень щодо позбавлення його батьківських прав.

Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що позивачем доведено необхідність застосування до відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав, оскільки умисне невиконання свої батьківських обов`язків підтверджує доцільність вжиття такого заходу.

Разом з цим, відповідно до положень ст. 169 СК України батько ОСОБА_3 не позбавлений права у подальшому на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни його поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення його батьківських прав відносно дітей у цій справі.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору: орган опіки та піклування - виконавчого комітету Кременецької міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

На підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подання позовної заяви позивач сплатила 1073,60 гривні, що підтверджується квитанцією (а.с.1). За подання апеляційної скарги апелянт сплатила 1610,4 гривень, що підтверджується квитанцією (а.с. 71).

З огляду на зазначене, слід стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2684 гривні у рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 22 листопада 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору: орган опіки та піклування - виконавчого комітету Кременецької міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 (жителя АДРЕСА_2 ) відносно дітей: малолітньої дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої дочки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2684 гривні у рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду позовної заяви та апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 04 квітня 2024 року.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: О.З. Костів

М.В. Хома