Справа № 444/1182/24
Провадження № 2/444/638/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

17 червня 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Олещук М. М.,

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.10.2020 року у Виконавчому комітеті Рава-Руської міської ради Жовківського району Львівської області, актовий запис №14, між ними зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народилося двоє дітей, а саме: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що діти проживають в АДРЕСА_1 (перейменовано на вул.Королівських Піхотинців) разом із нею без реєстрації, однак діти зареєстровані із нею за однією адресою, а саме: АДРЕСА_2 та перебувають на її утриманні.

Позивач зазначає, що за час перебування у шлюбі з відповідачем життя в них складалося по різному, між нею та відповідачем починали виникати непорозуміння, сварки, що раз їх стосунки лише погіршувалися, а суттєве погіршення в стосунках відбулося 2 роки і 6 місяців тому. Все це зумовлене тим, що в них з відповідачем різні погляди на життя та ведення господарства, різні характери. Відповідач вчиняв домашнє насильство психологічного та фізичного характеру по відношенню до неї, однак, вона не бажала виносити їх сімейні проблеми на публічне обговорення, вона не зверталася в правоохоронні органи за захистом. Відповідач упродовж подружнього життя був байдужим до потреб та інтересів сім`ї, він як чоловік не проявляв жодної ініціативи до того, щоб утримувати сім`ю на належному рівні. Внаслідок чого вже після досягнення дітьми трьохмісячного віку вона була змушена вийти на роботу із декретної відпустки і працювати для забезпечення потреб сім`ї. Упродовж подружнього життя відповідач періодично принижував її як жінку.

Позивач та відповідач на даний час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, проживають окремо з 05.02.2024 року, не ведуть спільного господарства. Відповідач їх із дітьми залишив та переїхав проживати до своїх батьків.

За таких обставин, позивачка вважає, що сім`я остаточно розпалась, зберегти її неможливо і подальше життя з відповідачем є також неможливим. Вона втратила до нього почуття любові, поваги і розуміння.У зв`язку з чим позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить суд шлюб розірвати.

Позивачка у судовому засіданні просила суд розірвати шлюб з наведених у позові підстав, та згідно із чинним законодавством вирішити питання про стягнення судових витрат.

Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу із позивачкою не заперечив.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, заслухавши думку сторін в справі, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.10.2020 року у Виконавчому комітеті Рава-Руської міської ради Жовківського району Львівської області, актовий запис №14, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . У зв`язку із реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

Із позовної заяви встановлено, що сторони в шлюбі мають двох дітей, а саме дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується їх свідоцтвами про народження (арк.спр.13-14).

Із копії довідки виданої головою ОСББ "Вулик" ОСОБА_7 від 13.03.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 та її дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають в АДРЕСА_1 (перейменовано на вул.Королівських Піхотинців) без реєстрації (арк.спр.15).

Із витягів з реєстру територіальної громади встановлено, що діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за адресою, а саме: АДРЕСА_2 (арк.спр.16-17).

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Із пояснень відповідача в судовому засіданні встановлено, що він позов визнає, просить шлюб розірвати.

А відтак, суд приходить до переконання, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому у суду є всі підстави для задоволення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

З пояснень позивача в судовому засіданні встановлено, що вона остаточно визначилась та збереження шлюбу не бажає.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сімї носить стійкий характер, сімя розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, підстав для надання строку на примирення немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, та інтересам дітей.

А відтак, позов ОСОБА_1 необхідно задоволити.

Крім того, згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відтак, з відповідача в користь позивача слід стягнути 605,60 грн. судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. А тому, в користь позивача належить з державного бюджету повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 605,60 грн.

На підставі ст. ст. 24, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 141, 142, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , що зареєстрований 15.10.2020 року у Виконавчому комітеті Рава-Руської міської ради Жовківського району Львівської області, актовий запис №14.

На підставі ч.1 ст.142 ЦПК України повернути з державного бюджету ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду в розмірі 605 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений при поданні позову до суду судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_3 .

Повне рішення складено 21.06.2024 року.

Суддя: Олещук М. М.