ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 682/1655/14-ц

Провадження № 22-ц/4820/1201/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

П`єнти І.В., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Чебан О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2024 року (суддя Матвєєва Н.В.) за скаргою ОСОБА_1 на рішення та бездіяльність державного виконавця Славутського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Андрощук С.В., стягувач ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на рішення та бездіяльність державного виконавця Славутського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Андрощук С.В., стягувач ОСОБА_2 .

В обґрунтування вимог скаржник зазначив, що відповідно до рішення Славутського міськрайонного суду від 25.06.2014 року у справі № 682/1655/14-ц з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.05.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір заборгованості зі сплати аліментів проведений державним виконавцем станом на 01.03.2024 року становить 50884,49 грн. Проте, такий розмір заборгованості не відповідає вимогам закону, рішення державного виконавця про розрахунок заборгованості є неправомірним та необґрунтованим. Станом на 01.04.2020 року заборгованість зі сплати аліментів у скаржника була відсутня. В подальшому ним не сплачено аліменти за квітень та травень 2020 року, у зв`язку із чим державним виконавцем була нарахована заборгованість. Проте, починаючи з червня 2020 року ним систематично сплачувалися аліменти, не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки на той час в нього не було ніяких доходів, тобто ним сплачувалися аліменти щомісячно, в розмірі, який визначений рішенням Славутського міськрайонного суду від 25.06.2014 року. На думку ОСОБА_1 підстав для нарахування заборгованості по аліментах відповідно до ч.2 ст.195 СК України із середньої заробітної плати для працівників даної місцевості у державного виконавця за період починаючи з червня 2020 року не існувало.

Із урахуванням викладеного, просив суд визнати дії (рішення) державного виконавця С.Андрощук щодо розрахунку заборгованості по аліментах №15457 від 05.03.2024 року неправомірним та зобов`язати державного виконавця Славутського відділу ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Андрощук С. здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів.

Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим, що скаржник у спірному періоді не працював та не отримував офіційних доходів, тому державний виконавець правомірно здійснив розрахунки заборгованості зі сплати аліментів, виходячи з розміру середнього заробітку працівника для даної місцевості.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення яким задовольнити його скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що апелянтом починаючи з червня 2020 року систематично сплачувалися аліменти в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки на той час у нього не було доходів. Вважає, що у державного виконавця були підстави нараховувати заборгованість згідно положень ч.2 ст.195 СК України лише в період коли апелянтом зовсім не сплачувались аліменти. У інші місяці, коли апелянтом самостійно сплачувались аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму, підстав для нарахування заборгованості згідно ч.2 ст.195 СК України у державного виконавця не було, отже заборгованість зі сплати аліментів підлягає перерахунку.

Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників по справі не надходило.

В судове засідання апелянт та його представник адвокат Горщар Б.А. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі.

Інші учасники по справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно з частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторони або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 25.06.2014 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 травня 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

10 липня 2014 року на виконання рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницького області від 25.06.2014 року видано виконавчий лист.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Славутського МРУЮ Андрощук С.В. від 15.07.2014 року відкрито виконавче провадження № 44012671.

18 липня 2014 року на адресу головного бухгалтера ТОВ «Аква-Родос» направлено постанову державного виконавця від 18.07.2014 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 для виконання.

ТОВ «Аква-Родос» надіслало звіт про здійснені відрахування та виплати із заробітної плати ОСОБА_1 державному виконавцю за період 2017 - лютого 2019 року, з якого слідує, що за вказаний період із заробітної плати ОСОБА_1 утримувалися аліменти на користь ОСОБА_2

10 липня 2019 року Славутським міськрайонним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ в Хмельницькій області на адресу ТОВ «РУШ» магазин «Єва» надіслано постанову державного виконавця про утримання аліментів із заробітної плати ОСОБА_1 .

Відповідно до звіту ТОВ «РУШ» магазин «Єва» про здійснені відрахування та виплати із заробітної плати ОСОБА_1 , за період із 01.07.2019 до 31.03.2020 року із заробітної плати ОСОБА_1 утримувалися аліменти на користь ОСОБА_2 .

20 лютого 2024 року ОСОБА_2 звернулася із заявою про перерахунок заборгованості по аліментах, в якій просила здійснити перерахунок аліментів з квітня 2020 року виходячи із розміру середньої заробітної плати по Шепетівському району.

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 05.03.2024 року, зробленого старшим державним виконавцем Андрощук С.В. вбачається, що з квітня 2020 року ОСОБА_1 нараховані аліменти, виходячи із середньої заробітної плати для даної місцевості, а з квітня 2022 року в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір заборгованості по аліментах станом на 01.03.2024 року становить 50884,49 грн.

З розрахунку заборгованості від 23.02.2024 року слідує, що державним виконавцем здійснено перерахунок розміру аліментів, які стягуються із ОСОБА_1 виходячи із середньої заробітної плати працівника по Шепетівському району, розмір заборгованості становить 116391,99 грн.

04 березня 2024 року із заявою про здійснення перерахунку заборгованості по аліментах звернувся ОСОБА_1 , в якій зазначив, що з квітня 2022 року йому призначено пенсію, розмір доходів за період з 01.04.2022 року до 29.02.2024 року становить 56873,33 грн.

05 березня 2024 року головним державним виконавцем Славутського відділу ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Андрощук С.В. здійснено перерахунок заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням довідки ГУ ПФУ, наданої боржником, та з квітня 2022 року нараховані аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою та третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Відповідно до частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

У статті 195 СК України передбачено порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).

Згідно із частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Право та порядок на звернення до суду за захистом прав, свобод чи законних інтересів визначається процесуальним законом.

ЦПК України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції, вважав, що здійснений державним виконавцем розрахунок заборгованості зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , є правильним.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується та вважає, що оскаржуване судове рішення відповідає вимогам статей 263-265 ЦПК України, отже, підстав для його скасування немає.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи обов`язки.

Отже, боржник вправі звернутися до суду зі скаргою щодо розміру, способу виконання рішення суду зі сплати аліментів у порядку виконання судового рішення.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що розрахунок розміру аліментів, здійснений державним виконавцем Андрощук С.В. у виконавчому провадженні №44012671, відповідає положенням абзацу першого частини другої статті 195 СК України, у якій визначено, що заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Судом встановлено, що після звільнення з роботи і повернення виконавчого листа від ТОВ «Руш «Магазин «Єва» до Славутського відділу ДВС ОСОБА_1 добровільно сплачував аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, скарг від стягувача не надходило, а тому державним виконавцем не здійснювався перерахунок заборгованості по аліментах.

Проте, після звернення ОСОБА_2 із заявою до державного виконавця про здійснення перерахунку заборгованості по аліментах на підставі ст.195 ч.2 СК України, державний виконавець здійснив перерахунок за період з квітня 2020 року до часу подачі заяви, коли боржник ОСОБА_1 не працював. Державним виконавцем за оспорюваний період правильно здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Після повідомлення скаржником про зміну матеріального стану і отримання доходів у виді пенсії, державним виконавцем було повторно здійснено перерахунок зі сплати аліментів і нараховані ОСОБА_1 за період отримання пенсії аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у зв`язку із тим, що 1/4 частина отриманої боржником пенсії є меншою, ніж гарантований державою мінімальний розмір аліментів. Державний виконавець встановивши, що боржник не працевлаштований, у залежності від цього встановив порядок визначення заборгованості за аліментами за конкретно оспорюваний період боржником з квітня 2020 року за показниками середньомісячної заробітної плати по регіону.

Розмір аліментів, який був самостійно визначений боржником та сплачувався в період, в якому він не був працевлаштований, не звільняє боржника від сплати аліментів у зазначений період відповідно до ч.2 статті 195 СК України.

Колегія суддів, проаналізувавши зміст судового рішення з точки зору застосування норми права, яка стала підставою для розгляду скарги та вирішення справи по суті, дійшла висновку, що судом ухвалено судове рішення відповідно до встановлених у справі обставин на підставі поданих сторонами доказів.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у апеляційній скарзі заявник.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

Суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 червня 2024 року.

Судді Т.О. Янчук

І.В. П`єнта

О.І. Ярмолюк