КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №757/5687/20-ц
У Х В А Л А

20 червня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Поліщук Н.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Дементьєва Тараса Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Київгаз» про визнання недійсним договору, -

встановив:

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 20 лютого 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. Повне рішення складено 01 березня 2024 року.

Не погодившись з ухваленим рішення, 03 квітня 2024 року адвокатом Дементьєвим Т.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , через Електронний суд подано апеляційну скаргу, в якій одночасно заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 цього Кодексу.

Установлено, що повне рішення суду складено 01 березня 2024 року.

Клопотання про поновлення процесуального строку мотивовано тим, що копію повного рішення отримано в Електронному кабінеті лише 04 березня 2024 року. Долучено картку руху документу «Рішення» в системі Електронний суд на підтвердження дати вручення судового рішення.

З матеріалів справи убачається, що копію рішення направлено на поштову адресу скаржниці, проте відсутні відомості про вручення чи повернення поштового відправлення.

Згідно даних сайту ЄДРСР убачається, що до реєстру повне судове рішення надіслано для оприлюднення 04 березня 2024 року, зареєстровано 04 березня 2024 року, а надання загального доступу забезпечено 06 березня 2024 року.

З урахуванням викладеного, зазначені представником скаржника підстави для поновлення строку на оскарження судового рішення суд уважає поважними, а відтак пропущений строк підлягає поновленню.

Дослідивши апеляційну скаргу та додані до неї документи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 4 та частини 5 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Одночасно із поданням апеляційної скарги заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Клопотання мотивовано тим, що скаржниця ОСОБА_1 у зв`язку із воєнним станом і станом здоров`я не має фінансової можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги. Просить відстрочити скаржниці сплату судового збору за подання цієї апеляційної скарги до ухвалення судового рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Разом з цим, стаття 8 Закону України "Про судовий збір" конкретизує порядок, умови відстрочення сплати судового збору та коло осіб, до яких може застосувати суд цю норму.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Із загального аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Окремо слід зазначити, що встановлений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, також є вичерпним.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко свідчить, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18.

Стаття 129 Конституції України закріплює рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом як одну із засад судочинства.

За статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. І, як уже зазначалося, вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя, яке у розумінні практики Європейського суду з прав людини не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими (рішенням від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (заява № 28249/95)).

Зазначене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливим для всіх учасників процесу.

До заявленого клопотання не долучено жодного документу на підтвердження майнового стану ОСОБА_1 . Крім того, представник скаржниці не вказує, яким чином введення на території України режиму воєнного стану вплинуло майновий стан скаржниці.

Наведені в клопотанні про відстрочення сплати судового збору доводи не узгоджуються з вимогами закону. Апеляційний суд не убачає підстав для задоволення клопотання про відстрочення ОСОБА_1 сплати судового збору за подання цієї апеляційної скарги до ухвалення судового рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги, відтак у задоволенні заявленого клопотання слід відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб в 2020 році становив 2102,00 грн, таким чином 0,4 цієї суми становить 840,80 грн.

Установлено, що в 2020 році ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просила визнати договір недійсним, відтак за звернення до суду підлягав сплаті судовий збір у розмірі 840,80 грн (2102,00 грн * 0,4).

Відтак, за звернення до суду із цієї апеляційною скаргою підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1261,20 грн (840,80 грн * 150%).

Апеляційну скаргу подано в електронній формі, відтак необхідно застосовувати положення частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір", якою передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною 2 цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

У зв`язку із наведеним, підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1008,96 грн (1261,20 грн * 0,8).

З огляду на наведене, особі, яка подає апеляційну скаргу, слід сплатити судовий збір у розмірі 1008,96 грн.

Судовий збір слід сплатити на наступні реквізити:

Отримувач коштів ГУК у м. Києві/Соломян.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0026010

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Київський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Особі, яка подає апеляційну скаргу, слід надати Київському апеляційному суду (судді Поліщук Н.В.) документ про сплату судового збору у вказаному розмірі та на зазначені реквізити.

Відповідно до частини 2 статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Оскільки вказані обставини перешкоджають розгляду справи в апеляційній інстанції, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

При вчиненні дій, що пов`язані з виконанням цієї ухвали, особі, якій вона адресована, відповідь слід надавати за адресою Київського апеляційного суду, судді Поліщук Н.В.

Керуючись статтями 185, 356, 357 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Поновити адвокату Дементьєву Тарасу Михайловичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 лютого 2024 року.

Відмовити у задоволенні клопотання про відстрочення ОСОБА_1 сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Дементьєва Тараса Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 лютого 2024 року - залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення порушення вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, що викладені в ухвалі, - протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали, роз`яснивши, що у випадку невиконання вимог ухвали в цій частині апеляційна скарга буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Поліщук