Справа № 202/7826/24
Провадження № 2/202/4033/2024
УХВАЛА

Іменем України

21 червня 2024 року суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуський О.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

20 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Вирішуючи питання щодо підсудності вказаного спору Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська, суд керується наступним.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами частини 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ЦПК України визначено загальну (ст.27 ЦПК України) та виключну (ст.30 ЦПК України) підсудність.

Перелік позовів для яких визначено виключну підсудність (стаття 30 ЦПК України) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

За вимогами ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Подібні висновки щодо застосування правила виключної підсудності спорів щодо нерухомого майна викладені у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18.

Оскільки позивач звернулась з позовом про поділ спільного майна подружжя, що складається з автомобіля марки Ford Kuga, р.н. НОМЕР_1 , 2019 р.в.,, а також квартир АДРЕСА_1 , то територіальна підсудність цієї справи має визначається за правилами частини першої статті 30 ЦПК України, тобто за місцезнаходженням майна.

Враховуючи, що спір стосується прав, пов`язаних з нерухомим майном,яке знаходиться на території Дніпровського району Дніпропетровської області, суд доходить висновку, що справа не підсудна Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на зазначене, суд вважає необхідним передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, на розгляд Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, який у відповідності до ст. 30 ЦПК України, уповноважений на розгляд даної справи.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 187 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу № 202/7826/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, передати на розгляд Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області (52005, Дніпропетровська область, смт Слобожанське, вул. Теплична, буд. 7).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 15-ти денний строк.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Мачуський