Провадження № 2/466/662/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Свірідової В.В.

при секретарі Мошовській М.-О.П.

з участю представника позивача ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у загальному позовному порядку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області, з участю третьої особи ОСОБА_2 про припинення чинності арешту нерухомого майна, -

встановив:

15.11.2023 ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пред`явив в суд позовну заяву до Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області, місце знаходження за адресою: м. Львів, вул. Романчука,18, з участю третьої особи ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про припинення чинності арешту нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_3 , що був накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Львова від 20 березня 2013 року у справі №466/2008/13-к.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він з листопада 2021 року є власником квартири АДРЕСА_3 .

У вересні 2023 року позивач вирішив продати квартиру, для чого звернувся до нотаріуса з приводу отримання переліку документів, необхідних для відчуження квартири, де й отримав інформацію про те, що квартира не може бути продана, оскільки вона з 2013 року перебуває під арештом.

Позивач вважає, що за таких обставин перебування належного йому майна під арештом є протиправним, порушує його право власності та перешкоджає вільно розпоряджатись своїм майно, тому змушений звернутись до суду з позовною заявою.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 16.11.2023 відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання в загальному порядку.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 26.01.2024 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Галань В.М. позовні вимог підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних доказів.

В судовому засідання третя особа ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги та не заперечувала проти їх задоволення.

Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України).

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Судом встановлено та підтверджено доказами наступне.

Позивач ОСОБА_3 з листопада 2021 року є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.09.2023р.

Вказану квартиру він придбав на прилюдних торгах.

У вересні 2023 року позивач вирішив продати квартиру, для чого звернувся до нотаріуса з приводу отримання переліку документів, необхідних для відчуження квартири, де й отримав інформацію про те, що квартира не може бути продана, оскільки вона з 2013 року перебуває під арештом.

Позивач дізнався, що арешт на квартиру АДРЕСА_3 було накладено на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Львова Єзерського Р.Б. у справі №466/2008/13-к від 20.03.2013р.

Як вбачається з копії ухвали слідчого судді, що 19 березня 2013 року старший слідчий СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГМВС України у JI/o Шнайдрук P.P. звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором прокуратури Шевченківського району міста Львова Соколенко В.В., про накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка перебуває у власності підозрюваної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , а також на інше майно останньої, де б таке не знаходилося. Згідно тексту ухвали, на момент її винесення Шевченківським районним відділом ЛМУ ГУМВСУ у Л/о відносно ОСОБА_2 проводилося досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2-4 ст. 190 КК України.

Відповідно до вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 24.11.2017 ОСОБА_2 визнано винною та засуджено:

-за ч.2 ст.190 КК України на 2/два/ роки позбавлення волі,

-за ч.4 ст.190 КК України на 5/пять/ років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного їй майна.

У відповідності до ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 5/п`ять/ років позбавлення волі з конфіскацією усього належного їй на праві власності майна.

На підставі ч.1, ч.4 ст.70 КК України до обраного судом покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 20.01.2014 р., зміненого Ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області від 11.11.2014 р., та остаточно визначити ОСОБА_2 покарання у вигляді 6/шести/ років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного їй майна.

У строк відбування остаточного покарання зарахувати ОСОБА_2 строк відбутого покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 20.01.2014 р., зміненого Ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області від 11.11.2014 р., з 23.06.2015 р. по день постановлення вироку.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 5 639/ п`ять тисяч шістсот тридцять дев`ять/ грн. заподіяної злочином шкоди.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області від 03.05.2028 вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 24.11.2017 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суді Касаційного кримінального суду від 27.03.2019 касаційне провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_2 закрито.

Відповідно до повідомлення старшого державного виконавця Шевченківського районного суду м. Львова про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 14.05.2019 виконавчий лист №466/8560/14-к виданий Шевченківським районним судом м. Львова 06.05.2019, повернуто без прийняття до виконання.

Згідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

У відповідності до статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України).

Таким чином, з урахуванням того, що арешт накладений на квартиру АДРЕСА_3 , належить позивачу ОСОБА_3 , однак відносно нього немає відкритого жодного виконавчого провадження, наявність такого обтяження створює перешкоди у здійсненні позивачем його право власності та перешкоджає вільно розпоряджатись своїм майном, тому суд приходить до висновку, про наявність підстав для зняття арешту з квартири АДРЕСА_3 , а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивач просить залишити судовий збір за ним.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263-265, 268, 280, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позов задовольнити.

Скасувати арешт квартири АДРЕСА_3 , що був накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 20.03.2013 у кримінальній справі №466/2008/13 (номер запису про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 45204144).

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Львівське районне управління поліції №1 Головного управління поліції у Львівській області, м. Львів, вул. Романчука,18, код ЄРДПОУ 35009321.

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлено 21.06.2024.

Суддя В. В. Свірідова