Справа №443/1741/24
Провадження №2/443/754/24
РІШЕННЯ

іменем України

20 грудня 2024 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади села Млиниська в особі Жидачівської міської ради про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громади села Млиниська в особі Жидачівської міської ради, в якій просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) на території Млиниської сільської ради Жидачівського району Львівської області, площею 2,18 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №9559 від 31.05.1997, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів за №358.

В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) на території Млиниської сільської ради, площею 2,18 умовних кадастрових гектари, належне померлій згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 9559 від 31.05.1997. ОСОБА_2 була одинокою, а тому, окрім позивачки, інших спадкоємців за заповітом чи осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині не було. Позивачка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Юридично спадщину позивачка не оформляла. 13.09.2024 позивачка звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , однак нотаріус відмовив у його видачі через відсутність правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) на території Млиниської сільської ради, що належала померлій і є спадковим майном.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду відзив, в якому зазначив про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.

Представником позивача подано заяву про розгляд справи за відсутності його та позивача і підтримання заявлених вимог в повному обсязі (а.с.21).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 30.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у праві та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.15-16).

Ухвалою підготовчого засідання від 03.11.2024 закрито підготовче засідання у справі та призначено її до судового розгляду (а.с.22).

Ухвалою судового засідання від 20.12.2024 постановлено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу (а.с.27).

Позиція суду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

За змістом заповіту від 24.03.1994, складеного у с. Млиниська, зареєстрованого в реєстрі за №2, ОСОБА_2 заповіла все належне їй майно ОСОБА_1 (а.с.8).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Млиниська Жидачівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19.07.2024 (а.с.6).

Відповідно до довідки Млиниського старостинського округу Жидачівської міської ради № 379 від 07.08.2024 ОСОБА_2 була постійно зареєстрована та проживала до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АДРЕСА_1 . Від імені ОСОБА_2 у виконкомі Млиниської сільської ради посвідчено заповіт №2 від 24.03.1994 в користь ОСОБА_1 . За вищевказаною адресою на день смерті (на день відкриття спадщини) ОСОБА_2 була зареєстрована і проживала одна. ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін після її смерті (а.с.7).

Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №77760598 від 24.07.2024 встановлено, що після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.9).

Відповідно до довідки відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 22.03.2024 на підставі рішення ІІІ сесії другого скликання Млиниської сільської ради від 05.11.1994 та рішення VІІІ сесії другого скликання Млиниської сільської ради від 17.05.1996 за ОСОБА_2 зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 2,18 умовних кадастрових гектари на території Млиниської сільської ради. Сертифікат серії ЛВ №9559, зареєстрований 31.05.1997 за №358 (а.с.10).

Постановою завідувача Жидачівською ДНК від 13.09.2024 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.12).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на майно у порядку спадкування за заповітом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Норми права, які застосував суд.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Так, згідно з положеннями частин 1, 2 статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Нормою частини 1 статті 534 ЦК УРСР передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР).

Відповідно до частин 1, 2 статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Приписами статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Також, суд застосував норми статті 5, пунктів 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України.

Крім цього, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Узагальнені обставини, встановлені судом.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ОСОБА_2 на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право на земельну частку (пай), розміром 2,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Млиниської сільської ради, на підставі сертифіката серії ЛВ №9559, зареєстрованого 31.05.1997 за №358.

За життя ОСОБА_2 24.03.1994 зробила особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все належне їй на день смерті майно заповіла ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса з метою належного оформлення спадкових прав, однак отримала відмову у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову.

Суд зауважує, що з огляду на час смерті ОСОБА_2 спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК УРСР. ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем, визначеним у заповіті, та такою, яка придбала спадщину після смерті ОСОБА_2 , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном у визначений законом строк. Ці обставини повністю підтверджуються безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, зокрема довідкою Млиниського старостинського округу Жидачівської міської ради, заповітом та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, які узгоджуються між собою та з іншими наявними у справі доказами, і сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають. Доказів, які б спростовували викладені обставини або породжували обґрунтовані сумніви у їх достовірності, матеріали справи не містять.

Наведені обставини дозволяють суду виснувати, що позивач ОСОБА_1 має обґрунтоване право на зазначену земельну частку (пай), яке набула у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право ОСОБА_1 не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим її представник і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю.

На підставі статей 524, 525, 534, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, статті 5 та пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до територіальної громади села Млиниська в особі Жидачівської міської ради (місцезнаходження: Львівстка область, Стрийський район, м.Жидачів, вул. Шашкевича, 2) про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 на земельну частку (пай) розміром 2,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Млиниської сільської ради, згідно з сертифікатом серії ЛВ №9559, зареєстрованого 31.05.1997 за №358, виданого на підставі рішення ІІІ сесії другого скликання Млиниської сільської ради від 05.11.1994 та рішення VІІІ сесії другого скликання Млиниської сільської ради від 17.05.1996.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення 23 грудня 2024 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів