РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року

м. Рівне

Справа № 565/1242/23

Провадження № 22-ц/4815/1148/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді : Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструк С.В., Хилевич С.В.

учасники справи:

позивач: Адвокатське об`єднання «Удовиченко і партнери»,

відповідач: ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачки - ОСОБА_3

розглянув в порядку письмового провадження в м. Рівне апеляційну скаргу Адвокатського об`єднання «Удовиченко і партнери» на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 червня 2024 року, постановлену в складі судді Незнамової І.М., складання повного тексту рішення 12.06.2024 року, у справі № 565/1242/23,

в с т а н о в и в :

У серпні 2023 року Адвокатське об`єднання «Удовиченко і партнери» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачки - ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з правничої допомоги.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 червня 2021, 06 грудня 2021 та 27 січня 2022 років між ОСОБА_1 та АО «Удовиченко і партнери» укладено договори про надання правничої допомоги №124/21, №275/21 та №16/22.

Згідно зазначених договорів про надання правничої допомоги №124/21 від 11 червня 2021, № 275/21 від 06 грудня 2021 року та № 16/22 від 27 січня 2022 року, гонорар за надання правничої допомоги становив 22000, 18 000 та 27 000 грн відповідно.

Гонорар за договором №124/21 від 11 червня 2021 був сплачений відповідачкою в повному обсязі.

Відповідно до договору №275/21 від 06 грудня 2021 року Адвокатське об`єднання «Удовиченко і партнери» прийняло на себе доручення Мізюк І.Г. щодо надання правничої допомоги під час апеляційного оскарження Вараською міською радою до Восьмого апеляційного адміністративного суду рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року та ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року про встановлення способу виконання рішення суду у справі №460/9688/21.

Розмір гонорару за надання правничої допомоги становить 18000,00 грн.

07 грудня 2021 року сторонами були підписані Акт №2-275/21 та Акт №275/21про надання правничої допомоги у якому був погоджений обсяг та вартість наданої правничої допомоги, загальна вартість якої склала 12300 грн та 5700,00 грн.

Однак, станом на 26 липня 2023 року гонорар в розмірі 12300,00 грн.та 5700,00 грн. відповідачкою ОСОБА_1 сплачений не був.

Відповідно до договору №16/22 від 27 січня 2022 року правнича допомога полягає в наданні юридичних консультацій, ознайомленні з документами, поданні адвокатських запитів, підготовці проекту позовної заяви та інших процесуальних документів, зібранні доказів та представництві інтересів ОСОБА_1 в Рівненському окружному адміністративному суді.

Гонорар за надання правничої допомоги становить 27000,00 грн.

04 листопада 2022 року сторони Договору №16/22 від 27 січня 2022 року підписали Акт про надання правничої допомоги №1-16/22, вартість якої визначено в розмірі 27000,00 грн.

Свої зобов`язання ОСОБА_1 за договором №16/22 від 27 січня 2022 року не виконала, а тому розмір заборгованості становить 27 000 грн.

Таким чином, сума несплаченого ОСОБА_1 гонорару за двома договорами складає 39 300 грн.

На підставі викладеного, просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Адвокатського об`єднання «Удовиченко і партнери» згідно договору про надання правничої допомоги №16/22 від 27 січня 2022 року заборгованість по оплаті послуг з правничої допомоги в сумі 27000 грн. 00 коп., три проценти річних в сумі 497 грн. 10 коп. та інфляційні втрати в сумі 1434 грн. 37 коп., всього 28931 грн. 47 коп. та згідно договору про надання правничої допомоги №275/21 від 06 грудня 2021 року заборгованість по оплаті послуг з правничої допомоги в сумі 12300 грн. 00 коп., три проценти річних в сумі 572 грн. 20 коп. та інфляційні втрати в сумі 3985 грн. 47 коп., всього 16857 грн. 67 коп., що в загальній сумі становить 45789 гривень 14 коп.

Також просив стягнути судові витрати в сумі 2684 грн. 00 коп.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 червня 2024 року в задоволенні позову Адвокатського об`єднання «Удовиченко і партнери» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачки - ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з правничої допомоги відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами невиконання ОСОБА_1 договору про надання правничої допомоги № 275/21 від 06 грудня 2021 та договору № 16/22 від 27 січня 2022 року.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, АО «Удовиченко і партнери» подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення є безпідставним та необґрунтованим, та посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не прийнято до уваги умови договорів № 275/21 та № 216/22 щодо порядку та способу сплати гонорару. Акцентує увагу на тому, що сплачені платежі ОСОБА_1 здійснені до укладення спірних договорів: до 07.12.2021 дати укладення договору № 275/21 та до 27.01.2022 дати укладення договору № 16/22.

Вказує, що судом проігноровано правову підставу за якою сплачується гонорар та не вказано за якими договорами відповідачкою начебто сплачений гонорар.

Також, судом не взято до уваги заперечення позивача, що вказані платіжні документи не є належними доказами сплати ОСОБА_1 гонорару.

Окрім цього, суд не взяв до уваги той факт, що сума 37436, 80 грн., сплачена за платіжними інструкціями, не відповідає сумі позовних вимог, яка складає 39 300 грн, несплаченого гонорару за договорами № 275/21 та № 16/22.

Також зазначає, що висновки суду першої інстанції про те, що відповідачка не надавала згоди на укладення договору про співпрацю між АО «Удовиченко і партнери» та АБ «Олени Гладкої» є безпідставними, оскільки, уклавши договір з бюром, ОСОБА_1 погодила спільну співпрацю між такими.

Суд дійшов помилкового висновку про порушення позивачем умов договорів, оскільки відповідачка не зверталася з пропозицією про зміну умов договорів та не оскаржувала таких в судовому порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачка вказує, що рішення суду є законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону відповідає.

Судом встановлено, що 06 грудня 2021 року між відповідачкою ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Удовиченко і партнери» укладено Договір про надання правничої допомоги №275/21.

Згідно п.1.1 Договору №275/21 від 06 грудня 2021 року, Адвокатське об`єднання «Удовиченко і партнери» прийняло на себе доручення Мізюк І.Г. щодо надання правничої допомоги під час апеляційного оскарження Вараською міською радою до Восьмого апеляційного адміністративного суду рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року та ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року про встановлення способу виконання рішення суду у справі №460/9688/21, за яким ОСОБА_1 зобов`язується сплатити Адвокатському об`єднанню гонорар за надання правничої допомоги, а також у випадку необхідності - фактичні витрати, пов`язані з виконанням Договору.

Відповідно до п.1.2. Договору №275/21 від 06 грудня 2021 року правнича допомога передбачена п.1.1 Договору включає в себе: надання Клієнту консультацій та роз`яснень з юридичних питань, усних та письмових довідок щодо законодавства України; складання та подання адвокатських запитів, проектів заяв, звернень, скарг, клопотань та інших документів правового характеру; здійснення представництва інтересів Клієнта в органах державної влади та місцевого самоврядування, їх виконавчих та розпорядчих органах ( їх структурних підрозділах), об`єднаннях громадян, підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, перед фізичними особами, у органах державної виконавчої служби; здійснення представництва інтересів Клієнта у Восьмому апеляційному адміністративному суді.

Згідно п. 2.1 Договору №275/21, гонорар за надання правничої допомоги, передбаченої п.п. 1.1, 1.2 Договору, становить 18000,00 грн.

07 грудня 2021 року сторонами були підписані Акт №2-275/21 та Акт №275/21 про надання правничої допомоги у якому був погоджений обсяг та вартість наданої правничої допомоги, загальна вартість якої склала 12300,00 та 5700,00 грн.

27 січня 2022 року між відповідачкою ОСОБА_1 та АО «Удовиченко і партнери» укладено Договір про надання правничої допомоги №16/22 у справі № 460/1665/22.

Відповідно до п.1.2 Договору №16/22 від 27 січня 2022 року, правнича допомога передбачена п.1.1 Договору полягає в наданні юридичних консультацій, ознайомленні з документами, поданні адвокатських запитів, підготовці проекту позовної заяви та інших процесуальних документів, зібранні доказів та представництві інтересів ОСОБА_1 в Рівненському окружному адміністративному суді.

Згідно п.2.1 Договору, гонорар за надання правничої допомоги, передбаченої п.п.1.1.,1.2 Договору, становить 27000,00 грн.

31 січня 2022 року представником Адвокатського об`єднання «Удовиченко і партнери» - адвокатом Ширко М.Р. до Рівненського окружного адміністративного суду було повторно пред`явлено адміністративний позов.

01 листопада 2022 року Рівненським окружним адміністративним судом ухвалено рішення у справі №460/1665/22 про задоволення позову.

04 листопада 2022 року сторони Договору №16/22 від 27 січня 2022 року підписали Акт про надання правничої допомоги №1-16/22, вартість якої визначено в розмірі 27000,00 грн.

На виконання умов договорів про надання правничої допомоги, як представнику Адвокатського об`єднання «Удовиченко і партнери», за період з 16.11.2020 року по 08.05.2023 року, відповідачкою ОСОБА_1 всього було сплачено 37436 грн 80 коп., що стверджується платіжними інструкціями (а.с. 135 - 141).

01 вересня 2022 року між Адвокатським об`єднанням «Удовиченко і партнери» та Адвокатським Бюро «Олени Гладкої» укладено договір про співпрацю, відповідно до якого сторони дійшли згоди щодо співпраці в наданні правничої допомоги ОСОБА_1 у справі №460/1665/22.

Вказаним договором було обумовлено, що інтереси ОСОБА_1 у вказаній справі буде представляти адвокат Гладка О.В. Адвокатського Бюро «Олени Гладкої».

01 вересня 2022 року між Адвокатським Бюро «Олени Гладкої» та ОСОБА_1 було особисто укладено договір про надання правової допомоги №б/н.

Відповідно до п.1.1 вказаного договору, Адвокатське Бюро «Олени Гладкої» приймає доручення по представництву законних прав та інтересів позивачки ОСОБА_1 в адміністративній справ №460/1665/22.

В подальшому, як вбачається із судових рішень та не оспорюється сторонами, представництво інтересів ОСОБА_1 в судах першої та апеляційної інстанцій здійснювала адвокат Гладка О.В.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI).

Адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом, а адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону № 5076-VI).

Як зазначено у п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI, представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Водночас ч. 1 ст. 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає, що представництво є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Отже, ідея інституту представництва полягає у тому, що особа в межах наданих їй повноважень здійснює певні дії, реалізує певні права, якими наділена особа, від імені та в інтересах довірителя.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ч. 3 ст. 237 ЦК України).

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках: 1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); 2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим - з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди - у найближчий можливий строк (ст. ст. 26, 27 Закону № 5076-VI).

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. (ст. 205 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст. 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Між сторонами у справі виникли зобов`язання, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із договору про надання послуг, згідно якого та в силу ст. 901 Цивільного кодексу України, одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 2, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Верховний Суд, в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" зазначив, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Убачається, що Адвокатське об`єднання «Удовиченко і партнери» не надало суду належні та достатні докази того, що перелік послуг, які вказані у акті № 1-16/22 від 04 листопада 2022 року за договором № 16/22 від 27.01.2022 року та у зазначеній сумі надавались в повному обсязі.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 погодила спільну співпрацю з Адвокатським бюро «Олени Гладкої», оскільки встановлено, що 01.09.2024 року адвокатським об`єднанням було вчинено передоручення захисту інтересів відповідачки Адвокатському бюро «Олени Гладкої» без її відома.

Того ж дня, між ОСОБА_1 та адвокатським бюро був укладений самостійний договір про надання правової допомоги № б/н.

Внаслідок чого, представництво інтересів ОСОБА_1 в Рівненському окружному суді, Восьмому апеляційному адміністративному суді здійснювалося Адвокатським бюро «Олени Гладкої», що призвело до додаткових витрат. А саме, відповідачка сплатила за адвокатські послуги готівкою в сумі 5000 грн. Окрім цього, оплатила всі витрати адвоката пов`язані ізйого явкою до суду в місто Львів, включаючи вартість ночівлі у готелі (а.с. 188).

Отже, після підписання договору із АБ «Олени Гладкої», відповідач не перебувала в договірних відносинах з адвокатським об`єднанням. Разом з тим, доказів зі сторони позивача на спростування цього факту суду надано не було.

Перевіривши умови договору, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що жодним укладеним договором між АО «Удовиченко і партнери» та ОСОБА_1 про надання правничої допомоги не передбачено передоручення захисту інтересів ОСОБА_1 іншим Адвокатським Бюро.

Окрім того, у судовому засіданні встановлено та не оспорюється сторонами, що дозволу на передоручення прав на захист своїх інтересів, Мізюк І.Г. Адвокатському об`єднанню «Удовиченко і партнери» не надавала.

Доводи апелянта про те, що відповідач не сплатила будь якої суми згідно договорів №275/21 та №16/22 за виконану роботу об`єднання не заслуговують на увагу, оскільки відповідачка виконуючи доручення АО «Удовиченко і партнери» щодо представництва її інтересів у судах, сплачувала кошти за надані послуги на банківський рахунок, який був наданий адвокатом Ширко М.Р.

Отже, позивач не довів наявність заборгованості, оскільки, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в безготівковій формі сплатила 37 436, 80 грн за послуги надані адвокатом Ширко М.Р.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Адвокатського об`єднання «Удовиченко і партнери» залишити без задоволення.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 грудня 2024 року.

Головуючий суддя: Гордійчук С.О.

Судді: Боймиструк С.В.

Хилевич С.В.