Провадження № 2/522/7320/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Глущенко Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

На обґрунтування позову зазначила, що з 04 березня 2006 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них народилися діти: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є на даний час повнолітньою та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Указує, що вже тривалий час шлюбні відносини між сторонами припинені, шлюб носить формальний характер, його збереження вважає неможливим та таким, що суперечитиме його інтересам.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Вєлєв І. І., подав до суду заяву про розгляд справи без у часті позивача та його представника, просив строк на примирення не надавати та позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 подала заяви про визнання позову та розгляд справи без її участі.

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на вказані обставини та приписи процесуального закону, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, які повідомлені про розгляд справи належним чином.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції 04 березня 2006 року зареєстровано шлюб, актовий запис № 237, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції 04.03.2006.

Сторони у справі є батьками, зокрема неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 12.05.2011.

Згідно зі статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до статті 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України).

За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася, подальше збереження шлюбу призведе до порушення інтересів сторін, тому наявні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За змістом положень ч. 1 ст.142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу сплачено судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн (квитанція ID: 6716-2930-3253-0630 від 23.09.2024).

Разом з тим, ураховуючи, що відповідач позов визнала, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 605, 60 грн та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову в розмірі 605, 60 гривень.

Керуючись ст. 76-81, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції 04 березня 2006 року, актовий запис № 237 розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп., сплачений відповідно до квитанції ID: 6716-2930-3253-0630 від 23.09.2024.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 18.12.2024.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА