Провадження № 22-ц/4808/1589/24
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.,

суддів: Баркова В.М., Бойчука І.В.

секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Томин Сергій Володимирович, на рішення Івано-Франківського міського суду від 29 січня 2024 року, в складі судді Пастернак І.А., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами

в с т а н о в и в:

У листопаді 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами в загальному розмірі 157 414,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18.04.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № шляхом підписання Акцепту оферти на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту та отримання кредиту згідно Заявкианкети та надано згоду на викориистання при укладенні договору одноразового ідентифікатора в якості аналога власноручного підпису позичальника. Договором передбачено всі істотні умови: розмір кредиту, строки користування крелдитом строк дії договору відстоткові ставки за користування кредитом., загальна вартість кредиту.

22.06.2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №22/06-22, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Інфінанс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 22.06.2022 року до Договору факторингу № 22/06-22 від 22.06.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 103 815,00 грн, з яких: 9000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 94 815,00 грн - заборгованість за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. У відповідача утворилася заборгованість перед позивачем за кредитним договором № від 18.04.2021 року у розмірі 103 815,00 грн.

15.04.2021 року між ТзОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 573939125.

28.11.2018 року між ТзОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01. Відповідно до реєстру боржників № 137 від 08.06.2021 року до договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 573939125.

20.10.2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до якого ТОВ «Таліон плюс» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 року до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 28 859 грн. 00 коп., з яких: 8 500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 20 359,00 грн сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме: з 21.10.2022 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 573939125 в розмірі 28 859 грн, з яких: 8500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 359 грн сума заборгованості за відсотками.

12.04.2021 року між ТзОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 2106961.

11.08.2021 року між ТзОВ «Маніфою» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу № 11-08/2021, відповідно до якого ТзОВ «Маніфою» передає (відступає) ТзОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ «Маніфою» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 11.08.2021 до договору факторингу № 11-08/2021 від 11.08.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13 820,20 грн, з яких: 4550 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 972,22 грн - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 2 297,98 грн - сума заборгованості за процентами на прострочену позику. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 210661 в розмірі 13 820,20 грн, з яких: 6 972,22 грн - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 2 297,98 грн - сума заборгованості за процентами на прострочену позику.

17.04.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм»» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №10249-04/2021.

30.11.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм»» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №30112021-1, у відповідності до якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 30.11.2021 року до договору факторингу № 30112021-1 від 30.11.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 10 920,00 грн, з яких: 3000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 7 920,00 грн - заборгованість за відсотками. З моменту отримання права вимоги до ідповідача, позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. У відповідача утворилася заборгованість перед позивачем за кредитним договором №10249-04/2021 від 17.04.2021 року у розмірі 10 920 грн.

Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 157 414,20 грн., яка виникла за договорами, право вимоги за якими перейшло від первісних кредиторів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів, а саме: за договором позики № в розмірі 103 815,00 грн.; за кредитним договором №573939125 у розмірі 28 859,00 грн.; за договором позики №2106961 у розмірі 13 820,20 грн.; за кредитним договором №10249-04/2021 у розмірі 10 920,00 грн.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 29 січня 2024 року позов ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики № від 18.04.2021 в загальному розмірі 103 815 грн з яких 9 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 94 815,00 грн сума заборгованості за відсотками; заборгованість за кредитним договором №573939125 від 15.04.2021 року в загальному розмірі 28 859 грн, з яких: 8 500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 20 359,00 грн сума заборгованості за відсотками; заборгованість за договором позики №2106961 від 12.04.2021 року в загальному розмірі 13 820 грн, з яких: 4 550 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 6 972,22 грн сума заборгованості за відсотками, 2 297,98 грн сума заборогованості за процентами на прострочену позику: заборгованість за кредитним договором №10249-04/2021 від 17.04.2021 року в загальному розмірі 10 920 грн, з яких: 3000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 920,00 грн сума заборгованості за відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 12 листопада 2024 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Томина С.В. про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Томин С.В. подав апеляційну скаргу. Вважає, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, судом порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Вважає, що кредитні договори, на які посилається позивач у позовній заяві, не містять відомостей про їх підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором саме відповідачем, оскільки саме тільки зазначення в кредитному договорі персональних даних відповідача не підтверджує проходження ним верифікації та ідентифікації згідно вимог законодавства, що відбулося за відсутності копій (електронних чи паперових) особистих документів, які б підтверджували електронну ідентифікацію фізичної особи відповідача.

Відповідач заперечує підписання договору № і отримання кредитних коштів. Суду не надано достатніх і допустимих доказів того, що саме відповідач погодив всі істотні умови вказаного кредитного договору.

Посилання позивача на те, що відповідач подавав заявку на отримання кредиту на ТОВ «Інфінанс» www.moneyboom.ua та вчиняв інші дії, передбачені правилами з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, не підтвердженні належними та допустимими доказами.

Відомості про те, що відповідач пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету клієнта із зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту) підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснив акцептування кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором та підписав договір одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та Закону України «Про платіжні послуги», належними, допустимими, достатніми доказами не доведено і факту укладання кредитного договору саме відповідачем не підтверджено.

Крім того, будь-який формуляр заяви на отримання кредиту, який би мав бути складеним і підписаним підписом відповідача, електронна ідентифікація (автентифікація) якої здійснена з дотриманням вимог Закону, та який би був підтверджений і сумнів не викликав, в матеріалах справи відсутній.

Будь-які документи, що підтверджують особу позичальника в матеріалах справи відсутні.

Саме тільки зазначення в кредитному договорі персональних даних відповідача не підтверджує ним верифікації ідентифікації згідно вимог законодавства, що відбулося за відсутності копій (електронних чи паперових) особистих документів, які б підтверджували електронну ідентифікацію фізичної особи відповідача.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що веб-сайт в мережі Інтернет www.moneyboom.ua належить саме ТОВ «Інфінанс», як і відсутній відповідний документ на підтвердження того, що відповідач отримував смс- повідомлення з одноразовим ідентифікатором.

Відсутні також належні та допустимі докази підписання відповідачем з використанням одноразового ідентифікатора інших кредитних договорів, про стягнення заборгованості за якими просить позивач.

Крім того, згідно доданих до позовної заяви документів кредити надавалися у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки.

У матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі і достатні докази перерахування кредитних коштів позичальнику відповідно до вимог ст.ст. 526, 1054, 1088 ЦК України.

Відсутні також докази на підтвердження розміру заборгованості. Доданий до позовної заяви роздрукований розрахунок заборгованості є необґрунтованим, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит.

Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у позові.

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» подала відзив на апеляційну скаргу, вважають рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги його законності не спростовують.

Зазначили, що ОСОБА_1 було укладено наступні договори, право вимоги за якими в подальшому відступлено ТОВ «ФК«ЄАПБ»: договір позики №2106961 від 12.04.2021 (Первісний кредитор - ТОВ «Маніфою»); кредитний договір №573939125 від 15.04.2021 (Первісний кредитор ТОВ «Таліон Плюс»); договір позики № від 18.04.2021 (Первісний кредитор ТОВ «Інфінанс»); кредитний договір №10249-04/2021 від 17.04.2021 (Первісний кредитор ТОВ «ФК «Інвеструм»).

У відповідності до умов кожного з договорів, їх підписання здійснювалось електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний ОСОБА_1 при укладанні відповідних договорів.

Вищевказані електронні договори укладені сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Без здійснення всіх цих дій договори між відповідачем та первісними кредиторами не були би укладені.

Тобто, для укладання вищезазначених договорів, апелянтом вчинено ряд дій без здійснення яких договори були б не укладеними, що в свою чергу підтверджує укладання вказаних договорів в електронній формі.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ним не укладались договори, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказані договори підписані електронними підписами, використання яких не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.

Доказів того, що персональні дані апелянта (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку первісними кредиторами здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані товариствами для укладення кредитних договорів та договорів позики від його імені, апелянтом до суду не надані. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій апелянт не звертався, як і не оскаржував правомірність укладених договорів.

Просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, судове засідання провести без участі ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Апелянт ОСОБА_1 та його представник адвокат Томин С.В. у судовому засіданні апеляційного суду підтримали доводи апеляційної скарги з наведених у ній підстав.

ОСОБА_1 пояснив, що раніше укладав кредитні договори однак такі кредити ним погашені. З якими саме установами такі договори укладав не пам`ятає, доказів виконання кредитних зобов`язань надати не може.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене судом першої інстанції не відповідає вищезазначеним вимогам.

Задовольняючи позов у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач з різними фінансовими установами уклав електронні договори, за якими останнім отримано фінансові послуги з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту та, взявши на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за їхнє використання, належним чином їх не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, право вимоги на які набув позивач за укладеними між ним та кредитодавцями відповідача договорами факторингу.

З таким висновком суду колегія суддів частково не погоджується з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 18.04.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 укладено договір позики №. Відповідно до умов договору сума позики становить 9 000,00 грн, строк користування кредитом 21 день, строк дії договору 3 роки. Відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації, а загальна вартість кредиту у грошову виразі становить 3307,50 грн.

Максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом застосовується за умови неналежного виконання умов договору, загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 6615,00 грн за умови неналежного виконаня умов договору.

22.06.2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №22/06-22, у відповідності до умов якого ТОВ «Інфінанс» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Інфінанс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.18-20).

Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №22/06/22 від 22.06.2022 клієнт (ТОВ «Інфінанс») передав, а фактор ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв реєстр боржників кількістю 5 973 після чого з урахуванням пункту 1.2 Договору факторингу №22/06/22 від 22.06.2022 року від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.21).

Відповідно до Реєстру боржників від 22.06.2022 до договору факторингу №22/06/22 від 22.06.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 103 815,00 грн, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 9 000 гр.; заборгованості за відсотками в розмірі 94 815 грн; заборгованості за пенею в розмірі - 0,00 грн. (а.с.22).

15.04.2021 року між ТзОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 573939125 на суму 8 500 грн.

Кредит надано строком на 21 день, протягом якого нарахування процентів здійснюється за процентною ставкою 1,57% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, за умови несвоєчасної оплати процентів після дисконтного періоду проценти за користування кредитом нараховується за ставкою 1,70% в день ( а.с.28-30).

31 грудня 2020 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 укладеного між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу за яким фактор набув права грошових вимог Клієнта до Боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та позивачем укладено договір факторингу № 20102022 (далі - Договір факторингу), відповідності до якого, ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників; вказаними у Реєстрах прав вимоги (а.с.34-35).

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 28 859,00 грн заборгованості за кредитним договором №573939125, яка складається з: 8 500 грн. - суми заборгованості за основною сумою боргу; 20 359 грн - сумою заборгованості за відсотками (а.с.36).

12.04.2021 року між ТзОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 2106961, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 4500,00 грн строком до 09.05.2021 року, базова процентна ставка за позикою фіксована 1,99000% від суми позики за кожен день користування кредитом, розмір процентів на прострочену позику 1,01%. Загальна вартість позики та процентів 6994,72 грн. (а.с.42-45).

11 серпня 2021 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК`Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №11-08/2021, за умовами якого позивач набув права грошової вимоги за договором позики до відповідачки за договором позики № 2106961 (а.с.47-48).

Відповідно до реєстру боржників від 11 серпня 2021 року до договору факторингу №11-08/2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 13 820,20 грн заборгованості за договором позики № 2106961, яка складається з : 4 550 грн - суми заборгованості за основною сумою боргу; 6 972,22 грн- сумою заборгованості за відсотками, 2 297,98 грн - сума заборгованості за процентами на прострочену позику. (а.с.50).

17.04.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 10249-04/2021, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 3000 грн, строком на 30 днів, тобто до 06.05.2021 року. Згідно п. 1.3. договору за користування кредитом клієнт сплачує відсотки 2,20% на добу, процентна ставка фіксована. Сукупна вартість кредиту 4520,10 грн. (а.с.56-57).

30.11.2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 30112021-1, згідно якого ТОВ «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. (а.с. 60-61).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 30112021-1 від 30.11.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 10 920,00 грн, з яких: 3 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 7920 грн сума заборгованості за відсотками. (а.с. 63).

Однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч.1,2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч.3 ст.12 та ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач пред`явив позов до відповідача про стягнення заборгованості за рядом кредитних договорів, право вимоги яких набув на підставі укладених договорів факторингу.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Законом України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення договорів в мережі, процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Так, електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 березня 2020 року по справі № 404/502/18, дійшов висновку відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанціїОСОБА_1 було укладено наступні договори, договір позики №2106961 від 12.04.2021 (Первісний кредитор - ТОВ «Маніфою»); кредитний договір №573939125 від 15.04.2021 (Первісний кредитор ТОВ «Таліон Плюс»); договір позики № від 18.04.2021 (Первісний кредитор ТОВ «Інфінанс»); кредитний договір №10249-04/2021 від 17.04.2021 (Первісний кредитор ТОВ «ФК «Інвеструм») за умовами яких позикодавці передали позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник прийняв на себе обов`язок повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором, у строк передбачений договором.

Підписавши кредитні договори, відповідач погодився з умовами договорів та правилами надання споживчих кредитів.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

Зазначені договори є чинними та підлягають виконанню сторонами.

Колегія суддів погоджується з висновоком суду про те, що відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитними договорами перед новим кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у тому ж обсязі, що і перед первісними кредиторами.

Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не дав належної правової оцінки доказам позивача на підтвердження заборгованості відповідача за укладеними кредитними угодами, а також дійшов помилкового висновку про набуття позивачем прав вимоги за кредитним договором №573939125 від 15.04.2021 року укладеним між ТзОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .

Так, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 січня 2019 року у справі № 909/1411/13, від 13 жовтня 2021 року у справі № 910/11177/20).

Так, право вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до нових кредиторів, починаючи ще з 28 листопада 2018 року, а сам кредитний договір укладено 15 квітня 2021 року.

Правовідносини за вказаним кредитним договором виникли значно пізніше ніж було укладено договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, у якому предмет договору не індивідуалізовано належним чином. Таким чином, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило передачу невизначених вимог, оскільки жодної вимоги щодо відповідача на момент укладення договору факторингу не існувало.

Враховуючи вищевикладене, відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу.

Отже на момент укладення договору про відступлення права вимоги від 28.11.2018 боргові зобов`язання за кредитним договором від 15.04.2021 ще не існували, а тому не могли бути передані новому кредитору, на час укладення договору відступлення права вимоги від 28.11.2018.

Вищезазначеним обставинам суд першої інстанції не дав належної правової оцінки та дійшов помилкового висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №573939125 від 15.04.2021 року укладеним між ТзОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 у розмірі 28859 грн.

Відтак рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог.

Колегія суддів приходить до висновку, що ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами № від 18.04.2021, №2106961 від 12.04.2021 року, №10249-04/2021 від 17.04.2021 суд першої інстанції не дав належної оцінки доказам поданим стороною позивача на підтвердження заборгованості за такими договорами та не взяв до уваги, що сума заборгованості за кредитними договорами слід обчислювати виходячи із строку кредитування, який визначений у кожному конкретному договорі, та що позивач не заявляв вимог про стягнення з боржника який прострочив виконання грошового зобов`язання, сум передбачених положеннями ст. 625 ЦК України.

Так, на підтвердження заборгованості за кредитним договором № від 18.04.2021позивачем надано витяг з Реєстру боржників до Договру факторингу №22/06-22 від 22.06.2022 року, відповідно до якого до нього перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 у сумі 103815 грн, з яких 9000 грн сума боргу за тілом кредиту та 94815 грн заборгованість за відсотками. Однак розрахунок вказаної заборгованості позивачем не долучено.

Як вбачається зі змісту кредитного договору, сума позики становить 9 000,00 грн, Вказана сума кредиту перерахована на картковий рахунок відповідача (що підтверджено квитанцією від 18.04.2021 а.с.7), строк користування кредитом 21 день, строк дії договору 3 роки. Відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов договору. Максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом застосовується за умови неналежного виконання умов договору, загальна вартість кредиту у грошовому вираженні у такому разі становить 6615,00 грн.

З огляду на умови кредитного договору та беручи до уваги, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, то з нього підлягає до стягнення заборгованість за цим договором у розмірі 15615 грн з яких 9000 грн сума боргу за тілом кредиту та 6615 грн заборгованість за відсотками.

Стосовно позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №2106961 від 12.04.2021 року укладеним між ТзОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 слід зазначити наступне.

За вказаним кредитним договором ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 4500,00 грн строком до 09.05.2021 року, базова процентна ставка за позикою фіксована 1,99000% від суми позики за кожен день користування кредитом, розмір процентів на прострочену позику 1,01%. Загальна вартість позики та процентів 6994,72 грн. (а.с.42-45).

Згідно реєстру боржників від 11 серпня 2021 року до договору факторингу №11-08/2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 13 820,20 грн, з яких 4 550 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 972,22 грн - сума заборгованості за відсотками, 2 297,98 грн. - сума заборгованості за процентами на прострочену позику.

З огляду на те, що позивачем не долучено розрахунок заборгованості за цим кредитним договором, то колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача загальної вартості позики та процентів у розмірі 6994,72, з яких: 4550 грн сума позики, 2444, 72 грн сума проценттів, передбаченої договором позитики, а не суми в розмірі 13820,20 грн заявленої позивачем до стягнення, яка не підтверджена відповідним розрахунком.

Що стосується позову про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором про надання фінансового кредиту № 10249-04/2021, укладеного 17.04.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 за яким відповідач отримав кредит в розмірі 3000 грн, то судом встановлено що кредит надано строком на 30 днів, тобто до 06.05.2021 року. За користування кредитом клієнт сплачує відсотки 2,20% на добу, процентна ставка фіксована, а сукупна вартість кредиту складає 4520,10 грн.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 30112021-1 від 30.11.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 10 920,00 грн, з яких: 3 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 7920 грн сума заборгованості за відсотками.

Розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором позивачем не долучено, а відтак виходячи із змісту кредитного договору, зокрема, визначеного у ньому строку кредитування та фіксованого розміру відсотків за користування кредитом, колегія суддів вважає обгрунтованою суму заборгованості у розмірі 4520 грн (сукупна вартість кредиту) з яких: 3000 грн заборгованість за тілом кредиту та 1520 відсотки за користування кредитом.

Посилання апеллянта на те, що матеріали справи не містять доказів, що ним укладалися кредитні договори не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються зібраними доказами у справі, відповідно до яких усі договори підписанні відповідачем з використанням одноразового ідентифікатора.

Будь-яких доказів на спростування позовних вимог позивача відповідачем не надано.

Відповідач, заперечуючи перерахунок за договором позики № від 18.04.2021 9000 грн на його картковий рахунок, не надав виписки із свого карткового рахунку на підтвердження того, що кредитні кошти за вказаним кредитним договором (та іншими договорами) він не отримував.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитними договорами, як таке що постановлене з порушенням норм процесуального права та внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про чаткове задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи, що позивачем сплачено судовий збір за звернення до суду першої інстанції у розмірі 2684 грн, а відповідачем при подачі апеляційної скарги оплачено судовий збір у розмірі 3220 грн то з урахуванням часткового задоволення позову (17,23% від заявленої суми позову) з ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 202,00 грн.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Томин Сергій Володимирович задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 29 січня 2024 року скасувати та постановити нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором позики № від 18.04.2021 в загальному розмірі 15615 грн з яких 9 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 6615 грн сума заборгованості за відсотками;

заборгованість за договором позики №2106961 від 12.04.2021 року в загальному розмірі 6994,72 грн, з яких: 4 550 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 2444,72 грн сума заборгованості за відсотками,

заборгованість за кредитним договором №10249-04/2021 від 17.04.2021 року в загальному розмірі 4520 грн, з яких: 3 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1520 грн сума заборгованості за відсотками.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення з ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №573939125 від 15.04.2021 року в розмірі 28 859 грн відмовити.

Стягнути з ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код , юридична адреса м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 ) витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 202,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2024 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: В.М.Барков

І.В. Бойчук