Провадження № 2-о/127/847/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницькеої області Ан О.В., розглянувши подання Виконавчого комітету Вінницької міської ради в інтересах недієздатної особи ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 про можливість призначення опікуном та заяву представника виконавчого комітету Вінницької міської ради, як органу опіки та піклування Жиліховської Наталії Михайлівни про усунення недоліків,

УСТАНОВИВ:

Виконавчий комітет Вінницької міської ради в інтересах недієздатної особи ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про можливість призначення опікуном.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.12.2024 року заява залишена без руху та зазначив категорії справ, які розглядаються в порядку окремого провадження, послався на ЗУ "Про мобілізаційну підготовку" та рекомендував заявнику залучити заінтересовану особу ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою виявлення наявності спору, невизнання чи оспорення прав.

Згідно заяви представника виконавчого комітету Вінницької міської ради, як органу опіки та піклування Жиліховської Н.М. про усунення недоліків, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених Кодексом тому суд вправі самостійно залучити до участі по справі заінтересовану особу. При цьому представник не зазначив до якої категорії справ окремого провадження відноситься вирішення подання органу опіки та піклування про можливість призначення опікуна, не вказала ким і які права оспорюються чи не визнаються, які права порушено.

Так, згідно ст.15 ЦК України Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 2. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення;5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Так, згідно ст. 36. ЦК України, суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Проте до матеріалів подання додано копію рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.03.2002 року, яким ОСОБА_1 визнаний недієздатним. Згідно ст.5 ЦК України (дія актів цивільного законодавства в часі) відсутня потреба в продовжувати термін дії рішення чи повторно визнавати ОСОБА_1 недієздатним.

Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 30.05.2002 року недієздатному призначався опікун.

Згідно ст. 56. ЦК України, органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. . Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

Так, згідно ст. 63 ЦК України, опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу.

Згідно ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Отже призначення опікуна судом можливо лише одночасно з визнанням особи недієздатною.

Ст. 6 Конституції України передбачено, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Так, зокрема Правилами опіки та піклування, затвердженими наказ Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99 N 34/166/131/88 , зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 р. за N 387/3680 , (п1.1.) Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Пункт Правил передбачає, що опіка (піклування) встановлюється для забезпечення виховання неповнолітніх дітей, які внаслідок смерті батьків, хвороби батьків або позбавлення їх батьківських прав чи з інших причин залишились без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів цих дітей. Опіка (піклування) встановлюється також для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Опіка може встановлюватись і над майном у передбачених законом випадках.

Згідно п. 1.3 Правил . Органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Пп. 1.5. Правил передбачає, що Органи опіки та піклування здійснюють свою діяльність відповідно до чинного законодавства.

П.п. 1.7. Органи опіки та піклування відповідно до покладених на них завдань та розподілу повноважень між структурними підрозділами відповідних управлінь і відділів місцевої державної адміністрації: вирішують питання про встановлення і припинення опіки та піклування; ведуть облік щодо осіб, які потребують опіки (піклування); здійснюють нагляд за діяльністю опікунів і піклувальників; забезпечують тимчасове влаштування неповнолітніх та непрацездатних осіб, які потребують опіки (піклування); розглядають звернення дітей щодо неналежного виконання батьками (одним з них) обов`язків з виховання або щодо зловживання батьків своїми правами; вирішують згідно з чинним законодавством питання щодо грошових виплат дітям, які перебувають під опікою (піклуванням); розглядають спори, пов`язані з вихованням неповнолітніх дітей; розглядають скарги на дії опікунів (піклувальників); вирішують питання щодо забезпечення житлом дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які закінчили навчально-виховні заклади і не мають житла; вживають заходи щодо захисту особистих та майнових прав неповнолітніх дітей і осіб, які перебувають під опікою (піклуванням); беруть участь у розгляді судами спорів, пов`язаних із захистом прав неповнолітніх дітей та осіб, які перебувають під опікою (піклуванням); установлюють опіку над майном у передбачених законом випадках; оформлюють належні документи щодо особи підопічного та щодо майна, над яким установлюється опіка; охороняють та зберігають житло і майно підопічних і визнаних безвісно відсутніми; провадять іншу діяльність щодо забезпечення прав та інтересів неповнолітніх дітей та повнолітніх осіб, які потребують опіки і піклування.

П. п. 1.8. Рішення органів опіки і піклування про призначення чи звільнення опікунів і піклувальників від виконання своїх обов`язків, а також з інших питань опіки і піклування можуть бути оскаржені в установленому законом порядку.

Пункт 3 Правил передбачає призначення опікунів (піклувальників)

3.1. Для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник.

Главою 2 розділу IV ЦПК України передбачено розгляд судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи , при цьому ст. 287 ЦПК України передбачено, що в заяві про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи мають бути викладені обставини, що свідчать про психічний розлад, істотно впливають на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, чи обставини, що підтверджують дії, внаслідок яких фізична особа, яка зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо, поставила себе чи свою сім`ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов`язана утримувати, у скрутне матеріальне становище. У заяві про обмеження права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією чи іншими доходами або позбавлення її цього права мають бути викладені обставини, що свідчать про негативні матеріальні, психічні чи інші наслідки для неповнолітнього здійснення ним цього права. У заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Цивільно процесуальним кодексом України, зокрема розділом IV ЦПК України не передбачено право звернення до суду з поданням. Подання не відповідає вимогам до заяви ,

Отже, суд не вправі перебирати на себе не властиві йому функції та вирішувати питання не передбачені нормами ЦК та ЦПК України.

Згідно ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо:

1) заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

Тому суд в відкритті провадження належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конституції України, ст. 5, 15, 16, 36, 60, 63 ЦК України, Правилами опіки та піклування, затвердженими наказ Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99 №34/166/131/88, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 р. за №387/3680 , розділом IV ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити відкритті провадження за поданням Виконавчого комітету Вінницької міської ради в інтересах недієздатної особи ОСОБА_1 заінтересована особа ОСОБА_2 про призначення опікуна.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: