КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи 761/5679/24 Апеляційне провадження № 22-ц/824/9000/2024Головуючий у суді першої інстанції - Сіромашенко Н.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2024 року про передачу справи на розгляд іншого суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Інго" про стягнення страхової виплати,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Інго", в якому просив: стягнути з Акціонерного товариства "Страхова компанія "Інго" на його користь страхову виплату у розмірі 10701190,99 грн., що відповідає за курсом НБУ в 2009 році 2140238,19 доларів США.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.02.2024 року позовну заяву передано за підсудністю на розгляд Приморського районного суду м. Одеси.

Постановляючи вказану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що предметом позову є договірні відносини щодо страхування нерухомого майна, яке розташоване на території м. Одеса, і до нього застосовуються правила виключної підсудності (а.с. 32- 34).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вказує, що суд постановляючи оскаржувану ухвалу помилково керувався ч. 1 ст. 30 ЦПК України визнавши, що даний позов виник з приводу майнових прав на об`єкт нерухомості - комплекс будівель, які є предметом іпотеки та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Натомість, судом не враховано, що предметом позову у справі є страхове відшкодування, яке складає різницю між вартістю страхового відшкодування згідно додатку від 05.06.2009 року до договору страхування та вартістю страхового відшкодування згідно договору страхування від 08.05.2005 року, тобто взагалі не пов`язаний із нерухомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, щодо передачі справи на розгляд іншого суду, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як передбачено ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Так, у лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Інго", в якому просив: стягнути з Акціонерного товариства "Страхова компанія "Інго" на його користь страхову виплату у розмірі 10701190,99 грн., що відповідає за курсом НБУ в 2009 році 2140238,19 доларів США.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 08.05.2005 року між сторонами відповідно до умов кредитного договору від 06.06.2005 № СМ -500/007/2005 (надали валютний кредит) був укладений договір страхування № ОД/0005/2005, далі - Договір, згідно якого об`єктом страхування є майнові інтереси страхувальника (позивача), а саме: комплекс будівель, загальною площею 2 712,9 кв., м, оціночною вартістю 7 134 338, 01 грн. (що відповідає 1 426 867,6 доларів США за курсом НБУ на момент оцінки 1 долар США- 5 грн.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; термін дії-до 07.06.2010 (п.1.2, п. 1.4, 3.3 Договору).

10.05.2006 року ОСОБА_1 уклав із Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» (АКБ «Райффайзенбанк Україна»), кредитний договір №СМ-500/013/2006 (далі - кредитний договір, валютний кредит в доларах США), за яким отримав кредит на споживчі цілі в розмірі 200 000 доларів США із датою остаточного повернення кредиту в строк до 06.05.2012 (ч.І п.2 кредитного договору); протягом дії мав існувати відповідний чинний договір страхування нерухомого майна (п. 2.3.7 п.п. п) кредитного договору), ст. 7 п.п. 35 ЗУ «Про страхування» (види обов`язкового страхування: в Україні здійснюються такі види обов`язкового страхування: страхування предмета іпотеки від ризиків випадкового знищення, випадкового пошкодження або псування).

10.05.2006 року ОСОБА_1 уклав із АКБ «Райффайзенбанк Україна» договір іпотеки за № РМ-500/013/2006 (далі - договір іпотеки), за яким з метою забезпечення виконання кредитного договору передав в іпотеку нежилі будівлі, загальною площею 2 712,9 кв., м, оціночною вартістю 7 134 338, 01 грн., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , З (п.2.1, п. 3.1 договору іпотеки), до кредитного договору від 10.05.2006 №СМ-500/013/2006.

05.06.2009 сторонами було укладено адендум № 6 до договору страхування від 07.06.2005 № ОД/0005/2005, згідно якого визначено оцінку застрахованого майна в розмірі 17 835 529 грн. (п. 1), що відповідає 3 567 108, 8 доларів США за курсом НБУ на момент оцінки 1 долар США- 5 грн. (згідно умов банку).

За день до закінчення страхового договору від 08.06.2005 № ОД/0005/2005, укладеного відповідно до умов кредитного договору від 06.06.2005 № СМ -500/007/2005 (із змінами та доповненнями) відповідач підписала додаткову угоду № 7 від 07.06.2010, в якій мета забезпечення зобов`язання страхувальника за кредитним договором вказана №СМ-500/013/2006.

За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що майно по споживчому кредиту, не було застраховано з моменту підписання 10.05.2006 року по 07.06.2010 року в зобов`язання цього кредиту, позивач вважає, що має факт настання страхового випадку у розумінні умов договору.

З урахуванням викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування у розмірі 10701190,99 грн., що відповідає за курсом НБУ в 2009 році 2140238,19 доларів США та складає різницю між вартістю страхового відшкодування згідно додатку від 05.06.2009 року до Договору в розмірі 17 835 529 грн. та вартістю страхового відшкодування в розмірі 7 134 338, 01 грн. згідно Договору.

Таким чином, жодних обставин, які свідчать, що у позивача і відповідача існує будь-який прямий чи опосередкований спір з приводу об`єкту нерухомості, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Отже, враховуючи те, що між сторонами виник спір щодо стягнення страхового відшкодування та те, що відповідач знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до дислокації Шевченківського району м. Києва, позивачем правомірно пред`явлено даний позов за правилом підсудності, визначеним ч. 2 ст. 27 ЦПК України, до Шевченківського районного суду м. Києва.

З огляду на викладене, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що даний спір виник з приводу нерухомого майна та, як наслідок, безпідставно передав справу на розгляд іншого суду.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 379 ЦПК України).

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2024 року про передачу справи на розгляд іншого суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Інго" про стягнення страхової виплати - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді