Судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Зайцева А. Ю.
справа № 742/2626/21
провадження № 61-538св24
У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просила поновити її на посаді оператора комп`ютерного набору Прилуцької районної ради Чернігівської області з дати звільнення та стягнути з Прилуцької районної ради Чернігівської області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі.
Підставою позовних вимог ОСОБА_1 зазначала те, що 05 лютого 2015 року її призначено на посаду оператора комп`ютерного набору в Прилуцькій районній раді, розпорядженням голови Прилуцької районної ради від 05 травня 2021 № 21-о звільнено з роботи.
Позивач вважає своє звільнення незаконним, оскільки у розпорядженні про звільнення відповідач як підставу для звільнення вказав розпорядження від 09 березня 2021 року № 14-о «Про скорочення посад та попередження працівників районної ради про наступне вивільнення у порядку статті 42-2 КЗпП України». Проте у трудовій книжці відповідач зробив запис від 11 травня 2021 року № 2 «Звільнена з посади оператора комп`ютерного набору згідно з пунктом 1 статті 40 КЗпП України», що не відповідає тексту розпорядження від 05 травня 2021 року № 21-о.
Також ОСОБА_1 зазначала, що посада оператора комп`ютерного набору не скорочувалась та є дійсною. Крім того в порушення пункту 6 статті 55 Закону України «Про місцеве самоврядування» звільнив її із займаної посади відповідач, в той час як голова районної ради має право лише вносити пропозиції щодо змін та доповнень до структури та чисельності районної ради, а затвердження таких змін відбувається виключно на пленарних засіданнях.
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 серпня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого суду мотивоване дотриманням відповідачем норм трудового законодавства України при звільненні позивача за скороченням чисельності штату працівників відповідача. Посада оператора комп`ютерного набору є посадою, що належить до технічних працівників та обслуговуючого персоналу органів місцевого самоврядування, таким чином на цю посаду законодавство про працю поширюється у повному обсязі, але дія Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» не розповсюджується. Посада позивача скорочена і аналогічної посади введено не було. ОСОБА_1 було завчасно повідомлено про можливе скорочення, а після спливу двомісячного терміну її звільнено та виплачено всі компенсації, що підлягають сплаті при звільненні.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 06 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 серпня 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Поновлено ОСОБА_1 на посаді оператора комп`ютерного набору Прилуцької районної ради Чернігівської області. Стягнуто з Прилуцької районної ради Чернігівської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 222 090,85 грн з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів. Стягнено з Прилуцької районної ради Чернігівської області на користь держави судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції в розмірі 3 128,91 грн та судовий збір у розмірі 4 693,37 грн за апеляційний розгляд справи.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував наявності на час звільнення позивача у травні 2021 року посади, яку вона займала, оскільки лише рішенням восьмої (позачергової) сесії восьмого скликання від 17 червня 2021 року № 2-8/VІІІ затверджено новий штатний розпис в якому ця посада не значиться.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду касаційну скаргу Прилуцької районної ради Чернігівської області залишив без задоволення, а постанову Чернігівського апеляційного суду від 06 грудня 2023 року залишив без змін.

Верховний Суд погодився з висновками апеляційного суду, що на день звільнення ОСОБА_1 із займаної посади у відповідача процедура скорочення штату працівників не була проведена, адже не було затверджено нової структури виконавчого апарату районної ради, а діяв штатний розпис у якому була передбачена посада, яку займала позивач на день звільнення, що є порушенням норм трудового законодавства України та підставою для поновлення позивача на роботі.

Не можу погодитись з такими висновками судів з наступних міркувань.

Сталими є правові висновки судів у таких справах, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди мають з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази того, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення.

Отже одне з головних питань, що з`ясовує суд вирішуючи спір про звільнення за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників. Тобто, роботодавець має прийняти та реалізувати відповідне рішення про скорочення штату.

Суд, встановивши при розгляді справи, що насправді такого рішення не було, або рішення не набуло чинності чи насправді залишилось не виконаним, поновлює працівника на роботі.

У цій справі суди встановили, що розпорядженням Прилуцької районної ради Чернігівської області від 09 березня 2021 року № 14-о у зв`язку із значним скороченням обсягу роботи і відповідальності працівників районної ради, передачею майна комунальної власності до об`єднаних територіальних громад та відсутності фінансування прийнято рішення про скорочення посад у районній раді в тому числі і посади оператора комп`ютерного набору Прилуцької районної ради (1 посада).

Тобто рішення про скорочення посади, яку займала позивач було ухвалено та в подальшому реалізовано шляхом затвердження 17 червня 2021 року чисельність виконавчого апарату районної ради в кількості 18 штатних одиниць, посада оператора комп`ютерного набору в структурі виконавчого апарату Прилуцької районної ради вже не значилась.

За таких обставин не можна казати, що відповідачем не було скорочено займану позивачем посаду оператора комп`ютерного набору. Звільнення позивача до затвердження чи набуття чинності нового штатного розпису, свідчить лише про передчасність звільнення, а не про його незаконність, оскільки суди встановили, що рішення про скорочення було ухвалено та проведені необхідні дії, що передують звільненню за скороченням посади, а новий штатний розпис згодом набув чинності.

Дійсно, позивач могла розраховувати працювати на займаній посаді до введення в дію нового штатного розпису, а тому вказаний недолік міг бути усунутий шляхом зміни дати звільнення з виплатою позивачу заробітної палати за цей період.

Схожа практика існує і при вирішенні трудових спорів, де звільнення відбулось хоча і відповідно до закону, але під час перебування працівника на лікарняному.

Натомість апеляційний суд, з яким погодилась колегія Верхового Суду, дійшли висновку, що скорочення не було, поновивши позивача на посаді, яку все ж таки фактично було скорочено, ще до звернення позивача з цим позовом та ухвалення судами рішень у цій справі.

Суддя А. Ю. Зайцев