Провадження № 22-ц/801/1597/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Король О. П.
Доповідач :Матківська М. В.
УХВАЛА

25 червня 2024 рокуСправа № 127/32372/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Матківської М. В., одержавши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2023 року у справі за позовом Акціонерного Товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2023 року у цивільній справі № 127/32372/23.

В апеляційній скарзі відповідач просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення суду, аргументуючи необхідність поновлення тим, що копію оскаржуваного рішення він отримав 23 березня 2024 року, проте подати апеляційну скаргу в строк він не міг у зв`язку з пошуком адвоката, що також потребувало значних фінансових витрат у цей непростий час.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, вважаю, що скаргу слід залишити без руху за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною другою статті 354 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Із матеріалів апеляційної скарги, інформації у комп`ютерній програмі «Д-3» та інформації із Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що оскаржуване рішення суд першої інстанції ухвалив 12 грудня 2023 року в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Додана до апеляційної скарги копія рішення посвідчена за підписом начальника відділу надання інформаційних послуг Вінницького міського суду Вінницької області Максимом Гончаруком 25 березня 2024 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду відповідач ОСОБА_1 подав безпосередньо до канцелярії Вінницького апеляційного суду 20 червня 2024 року, тобто з пропуском процесуального строку, передбаченого ч. 3 ст. 357 ЦПК України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Підстави пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання апеляційної скарги.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Отже, у контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення та вирішення питання поновлення строків на таке оскарження у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.

Посилання в апеляційній скарзі, як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, на те, що строк було пропущено у зв`язку з пошуком адвоката не заслуговує на увагу, оскільки навіть за умови таких дій відповідач повинен був усвідомлювати наслідки пропуску визначеного законом строку.

Більше того, строки у які може бути подана апеляційна скарга роз`яснено сторонам у резолютивній частині рішення суду першої інстанції, а тому діючи добросовісно відповідач був зобов`язаний вчиняти усі необхідні дії у тому числі щодо пошуку адвоката у зазначені строки.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Тому, апеляційний суд визнає підстави вказані у апеляційній скарзі неповажними, у зв`язку з чим клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду до задоволення не підлягає.

За наведених обставин апеляційну скаргу відповідача слід залишити без руху і роз`яснити йому право на звернення до апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, в якій зазначити інші підстави для поновлення такого строку, надавши відповідні докази поважності цих підстав.

Керуючись ст. 185, 357 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2023 року залишити без руху.

Роз`яснити відповідачу, що протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду, він має право звернутись до апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, у якій зазначити та додати до заяви відповідні докази, що підтверджують поважність причин пропуску такого строку.

У разі, якщо докази не будуть подані в зазначений строк або підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Матківська