Справа № 337/2786/24
Номер провадження 2/337/1368/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2024 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Салтан Л.Г.

за участю секретаря Трегуб Т.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

14.05.2024 року представник позивача ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регреса шкоди , заподіяної внаслідок ДТП в розмірі 9282,95 грн.

Ухвалою суду 20.05.2024 відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, в позові вказав про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, просить стягнути 50 відсотків судового збору за визнання позову.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача на підставі наявних доказів.

У відповідності до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.02.2021 р. між ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та ОСОБА_2 був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №419/21-Т/ЗП113, на підставі якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «SUBARU IMPREZA» д.р.н. НОМЕР_1 .

25.05.2021 у місті Запоріжжя, на вул. Діагональній, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «SUBARU IMPREZA» д.р.н. НОМЕР_1 та автомобіля «ВАЗ 217030», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Внаслідок вказаної ДТП застрахованому у позивача транспортному засобу «SUBARU IMPREZA» д.р.н. НОМЕР_1 , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, який відповідно до рахунку СТО №39 від 02.06.2021р ФОП Усова, склав 14 000,00 грн.

Винуватцем ДТП, яка мала місце 25.05.2021 року у м.Запоріжжі, на вул. Діагональній, внаслідок якої був пошкоджений застрахований автомобіль «SUBARU IMPREZA» д.р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 , що підтверджується повідомленням про ДТП (європротоколом).

Відповідно до страхового акту №006.01105221-1 від 09.06.2021 позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 14 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №31727200 від 10.06.2021 року.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП транспортного засобу «ВАЗ 217030», д.н.з. НОМЕР_2 була зареєстрована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна», згідно полісу №204149792 з лімітом відповідальності страховика за завдання шкоди майну 130 000,00 грн., франшиза встановлена в розмірі 2600,00 грн.

ПрАТ «СК « Арсенал Страхування» звернулось з заявою про виплату сплаченого страхового відшкодування до ПрАТ «СК «Євроінс Україна», відповідно до якої ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснило виплату страхового відшкодування з урахуванням зносу автомобіля (70%) та за вирахування франшизи (2600,00 грн) в сумі 4925,00 грн.

Відповідно, різниця між фактичним розміром шкоди (розмір страхового відшкодування, виплачений ПрАТ «СК « Арсенал Страхування» за Договором страхування) та розміром страхового відшкодування, виплаченого ПрАТ «СК «Євроінс Україна» в порядку регресу ПрАТ «СК « Арсенал Страхування», становить 9,075 грн.

Вирішуючи вимоги про стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням суд враховує наступне.

Європротокол заповнений обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у частинах, що стосуються інформації про транспортні засоби, у відповідних пунктах зазначено дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема дорожньо-транспортної пригоди, а також відсутні будь-які відмітки про наявність з боку сторін зауважень стосовно відомостей, які зазначені у даному європротоколі.

Таким чином, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 25.05.2021 є належним доказом, який підтверджує факт настання дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч.1 ст.22ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.1187ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.979,980ЦК України договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про страхування ",інших законодавчих актів. Законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи укласти договір страхування (обов`язкове страхування). Вимоги щодо укладення договорів страхування за окремими класами страхування/категоріями страхових ризиків для врегулювання правовідносин, за якими вимагається обов`язкова наявність договору, можуть бути визначені законодавством.

Предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну.

Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Таким чином, різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, повинна сплачувати особа, з вини якої настав страховий випадок, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодуванням такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження № 14-176цс18 (пункти 6870): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК України).

Положеннями ст. ст.12,81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов повністю, тому 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

У відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі ст. ст.15,16,22,979,993,1187,1191,1194 ЦК України, керуючись ст. ст.7,12,13,81,141,247,258,259,263-265,273,274-279,354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», місцезнаходження: м. Київ, вул.Борщагівська, 154, , IBAN НОМЕР_4 , МФО 300528) борг у сумі 9 075,00 грн. та судовий збір в розмірі 1514,00 грн., а всього 10 589,00 грн.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області повернути ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», місцезнаходження: м. Київ, вул.Борщагівська, 154, , IBAN НОМЕР_4 , МФО 300528) 50% від сплаченого судового збору, у сумі 1514,00 грн., отриманий державним бюджетом Хортицького району м.Запоріжжя згідно платіжної інструкції №20719081 від 30.04.2024 року, оригінал якої зберігається в матеріалах цивільної справи ЄУН №337/2786/24.

Копію рішення надіслати сторонам.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлений 21.06.2024 року.

Суддя: Л.Г. Салтан