Справа № 355/809/24
Провадження № 2/355/595/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чальцевої Т.В.,

секретаря судового засідання Ющенко Л.А.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Березанської міської ради Броварського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно -

ВСТАНОВИВ:

07.05.2024 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Березанської міської ради Броварського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її вітчим ОСОБА_2 .

При житті 26.01.1995 року ОСОБА_2 склав заповіт згідно якого: все своє майно і з чого б воно не складалось, де б воно не було і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті і на що за законом він матиме право заповів позивачці ОСОБА_1 .

До складу спадкового майна яке залишилося після смерті ОСОБА_2 входить земельна ділянка: площею 2,4184 га., цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Яблунівського старостинського округу, Броварський район Київська область, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності серії І-КВ №023100 від 09.04.2003 року та право на земельну ділянку орієнтовною площею 0,7400 га., цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Яблунівського старостинського округу, Броварський район Київська область, що підтверджується довідкою № 69 від 25.03.2024 року виданої Яблунівським старостинським округом Березанської міської ради Броварського району Київської області.

До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 позивачка не зверталася, однак на день смерті ОСОБА_2 вона була зареєстрована та проживала з спадкодавцем за однією адресою по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 318 від 20.10.2023 року виданої Яблунівським старостинським округом Березанської міської ради Броварського району Київської області.

Позивачка вважає себе такою, що прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Крім позивачки спадкоємців після смерті ОСОБА_2 не має.

В нотаріальній конторі позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкову земельну ділянку за заповітом та рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

На даний час виникла необхідність встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Іншого позасудового вирішення свого питання позивачка не має, тому змушена звертатися до суду з даним позовом для реалізації своїх спадкових прав.

В зв`язку з вищевикладеним, позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом, який просила задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 09.05.2024 р. відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Проведення підготовчого засідання призначено на 18.06.2024р.

28.05.2024 р. на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача Березанської міської ради Броварського району Київської області - щодо визнання позову та розгляду справи у відсутність представника відповідача.

17.06.2024 р. на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_3 - щодо розгляду справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання

відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11.11.2005 р. (а.с.7).

Зі змісту заповіту від 26.01.1995 р. вбачається що за життя ОСОБА_2 все своє майно і з чого б воно не складалось, де б воно не було і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті і на що за законом він матиме право заповів ОСОБА_1 (а.с. 10).

Зі змісту довідки № 318 від 20.10.2023 року виданою Яблунівським старостинським округом виконавчого комітету Березанської міської ради Броварського району Київської області вбачається, що на момент смерті ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 з ним проживала без реєстрації його падчерка ОСОБА_1 (а.с. 11).

Зі змісту довідки № 69 від 25.03.2024 року виданою Яблунівським старостинським округом виконавчого комітету Березанської міської ради Броварського району Київської області вбачається, що спадкоємцям ОСОБА_2 може бути виділена земельна ділянка (пай) розташована в адміністративних межах Коржівського старостинського округу Броварського району Київської області орієнтовною площею 0,7400 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.12).

Зі змісту державного акту на право приватної власності серії І-КВ №023100 від 09.04.2003 року вбачається, що ОСОБА_2 є власноком земельної ділянки площею 2,4184 га., цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Яблунівського старостинського округу, Броварський район Київська область (а.с.19).

Листом державного нотаріуса Баришівської державної нотаріальної контори Малиновською Н.В. № 406/01-16 від 19.04.2024р., було повідомлено позивачу про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав (а.с.25).

Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини другої статті 16 ЦК способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Так згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до п 10. Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.»

Відповідно ст.. 293 ЦПК України, суд розглядає справи в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до ч.1 т. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в наслідок його смерті.

Так згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права, яке полягає у необхідності встановлення фактичної обставини і надання їй правового значення у зв`язку з відсутністю право встановлюваних документів.

Крім того, Пленум Верховного суду України в своїй постанові від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах спадкування», а саме в п. 11 роз`яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року , Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям урегульований Указом Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року.

Відповідно до пункту 2, 5 зазначеного Указу Президента України № 720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, у позовній заяві позивач не ставлять вимоги про стягнення судового збору з відповідача. Відтак, ухвалюючи рішення, суд не вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору, сплачених при зверненні до суду с вищевказаним позовом.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 76, 81, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Березанської міської ради Броварського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (картка платника податків НОМЕР_2 ), постійно проживала на час відкриття спадщини разом з ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 за однією адресою по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (картка платника податків НОМЕР_2 ), право власності на земельну ділянку № НОМЕР_3 площею 2,4184 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Яблунівського старостинського округу Броварський район Київська область, кадастровий номер :25:099:0203 (в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (картка платника податків НОМЕР_2 ), право на виділення земельної ділянки (пай) з числа нерозподілених земельних часток (паїв) земельної ділянки під багаторічними насадженнями розташованої на території Яблунівського старостинського округу Броварського району Київської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, орієнтовною площею 0,7400 га., (в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Баришівського

районного суду Т. В. Чальцева