ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/1902/20Головуючий у 1-й інстанції Шульгач Н.М.
Провадження № 22-ц/817/603/24 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Хома М. В., Храпак Н. М.,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу №601/1902/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 17 квітня 2024 року (постановлену суддею Шульгач Н.М., дата складення повного тексту судового рішення 17 квітня 2024 року) про залишення без розгляду скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Кременецького відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції КУЛИНИ Галини Іванівни,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року ОСОБА_2 (далі скаржник, апелянт) звернувся до суду із скаргою на дії та бездіяльність старшого державного виконавця.

В обґрунтування заявлених вимог скаржник посилався на те, 26 жовтня 2020 року Кременецьким районним судом Тернопільської області видано судовий наказ №601/1902/20 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 02 жовтня 2020 року та до досягнення сином повноліття.

На підставі вищевказаного судового наказу 08 лютого 2024 року старшим державним виконавцем Кременецького відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кулиною Галиною Іванівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №74095006.

Зазначає, що 08 березня 2024 року старший державний виконавець ОСОБА_5 склала розрахунок заборгованості по аліментах згідно судового наказу №601/1902/20, згідно якого за період з 02 жовтня 2020 року по лютий 2024 року ОСОБА_2 нараховано заборгованість в розмірі 418814.69 грн.

Вказаний розрахунок заборгованості отримано скаржником 14 березня 2024 року, однак останній не погоджується із таким, оскільки ним в добровільному порядку було сплачено аліменти в розмірі 143000.00 грн.

Звертає увагу на те, що ним не пропущено строк для звернення із даною скаргою, оскільки лише 14 березня 2024 року він дізнався про порушення своїх прав.

У зв`язку з наведеним просив визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Кременецького відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кулини Галини Іванівни при виконанні виконавчого провадження №74095006 в частині складання розрахунку заборгованості ОСОБА_2 по аліментах станом на 08 лютого 2024 року в розмірі 481814.69 грн згідно судового наказу №601/1902/20, виданого 26 жовтня 2020 року Кременецьким районним судом Тернопільської області.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 17 квітня 2024 року cкаргу ОСОБА_2 залишено без розгляду, оскільки останній пропустив встановлений законом десятиденний строк звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця та не звертався із заявою про поновлення пропущеного строку.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 не пропустив десятиденний строк, який визначено ст.449 ЦПК України, для звернення із скаргою до місцевого суду, оскільки лише 14 березня 2024 року дізнався про порушення своїх прав.

У зв`язку з наведеним просить ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 17 квітня 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників по справі до суду не надходив.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду про повернення заяви позивачеві (заявникові) розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

08 лютого 2024 року державним виконавцем Кулиною Галиною Іванівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з приводу виконання судового наказу №601/1902/20, виданого 26 жовтня 2020 року Кременецьким районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 02 жовтня 2020 року та до досягнення сином повноліття (а.с.41).

08 березня 2024 року старший державний виконавець ОСОБА_5 склала розрахунок заборгованості по аліментах згідно судового наказу №601/1902/20, згідно якого за період з 02 жовтня 2020 року по лютий 2024 року ОСОБА_2 нараховано заборгованість в розмірі 481814.69 грн. Сплачено до моменту пред`явлення 143000.00 грн. Заборгованість по аліментах станом на 01 березня 2024 року становить 351998.85 грн (а.с.43).

Як зазначає скаржник, 14 березня 2024 року йому вручено вищевказаний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, з яким він не погоджується.

22 березня 2024 року ОСОБА_2 вперше звернувся до місцевого суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просив визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Кременецького відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кулини Галини Іванівни при виконанні виконавчого провадження №74095006 в частині складання розрахунку заборгованості по аліментах ОСОБА_2 станом на 08 лютого 2024 року в розмірі 481814.69 грн згідно судового наказу №601/1902/20, виданого 18 листопада 2020 року Кременецьким районним судом Тернопільської області (а.с.22-23).

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 25 березня 2024 року скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця повернуто скаржнику без розгляду (а.с.32).

Вказану ухвалу суду ОСОБА_2 отримав наручно ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.34).

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 25 березня 2024 року в апеляційному порядку не оскаржив.

17 квітня 2024 року ОСОБА_2 повторно звернувся до місцевого суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просив визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Кременецького відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кулини Галини Іванівни при виконанні виконавчого провадження №74095006 в частині складання розрахунку заборгованості по аліментах ОСОБА_2 станом на 08 лютого 2024 року в розмірі 481814.69 грн згідно судового наказу №601/1902/20, виданого 18 листопада 2020 року Кременецьким районним судом Тернопільської області (а.с.36-38).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

З порівняльного аналізу змісту термінів «дізнався» та «повинен був дізнатися», що містяться у положеннях статті 341 ГПК України, суд дійшов висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні; доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо. Процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя і сторони повинні очікувати їх застосування задля забезпечення дотримання принципу юридичної визначеності. Отже, під час визначення початку перебігу строку звернення до суду із скаргою на дії (бездіяльність) суб`єкта, закріпленого у частині першій статті 341 ГПК України, необхідно враховувати поведінку скаржника (чи мав він реальну можливість (повинен був) дізнатися про стверджуване ним порушення його прав, вчинені ним дії, направлені на з`ясування стану виконавчого провадження тощо). А тому стягувач, який подав до відповідного органу заяву про вчинення відповідних виконавчих дій, однак не отримав задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні документи виконавчого провадження або відповіді.

Аналогічний висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 04 лютого 2022 року № 925/308/13-г.

Відповідно до абз. 2, 3, 4 п.16 постанови Пленуму Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» суди повинні враховувати, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

За відсутності клопотання про поновлення строку звернення до суду зі скаргою, із зазначенням в ньому поважних причин пропуску скаржником строку подання скарги у виконавчому провадженні, з урахуванням положень закріпленого принципу диспозитивності у цивільному процесі, ініціатива порушення питання щодо поновлення процесуального строку належить учаснику провадження у справі, за відсутності якої у суду відсутні підстави вирішувати питання про поновлення вказаного строку, оскільки суд позбавлений права на цю процесуальну ініціативу.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З матеріалів справи вбачається та скаржником підтверджено, що 14 березня 2024 року ОСОБА_2 уже достеменно знав про можливе порушення своїх прав, оскільки цього дня йому вручено спірний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів.

Таким чином 10-денний строк від зазначеної дати сплинув 25 березня 2024 року.

Зі скаргою до суду ОСОБА_2 звернувся 17 квітня 2024 року, тобто із попуском 10-денного строку, із клопотанням про поновлення пропущеного строку не звертався, тому суд не може самостійно розглянути питання поновлення процесуального строку для звернення зі скаргою у виконавчому провадженні.

З огляду на викладене, обґрунтованим є висновок місцевого суду, що ОСОБА_2 пропустив встановлений законом десятиденний строк звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, із заявою про поновлення пропущеного строку не звертався, отже його скаргу на дії та бездіяльність державного виконавця, слід залишити без розгляду.

Доводи апелянта на те, що строк подачі ним скарги не пропущено, суд апеляційної інстанції не приймає, оскільки матеріалами справи встановлено протилежне.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 17 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 21 червня 2024 року.

Головуючий О.З. Костів

Судді: Н.М. Храпак

М.В. Хома