Номер провадження: 22-ц/813/3802/24
Справа № 2-4703/11
Головуючий у першій інстанції Коваленко О.Б.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.,

суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22 травня 2023 року

у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його виконання,

встановив:

14 вересня 2022 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулось до суду з вказаною вище заявою, в якій просило видати дублікат виконавчого листа по справі №2-4703/11 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості у розмірі 207640, 04 грн, судового збору 850 грн та витрат ІТЗ 60 грн, стосовно ОСОБА_1 ; поновити строк для пред`явлення до примусового виконання дублікату виконавчого листа по справі №2-4703/11 стосовно боржника ОСОБА_1 , про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості у розмірі 207 640,04 грн, судового збору 850 грн та витрат ІТЗ 60 грн.

Вимоги вказаної заяви обґрунтовані такими обставинами.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03 травня 2012 року по справі №2-4703/11 позовні вимоги ВАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було задоволено, а саме: стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованість у розмірі 207640, 04 грн, судовий збір 850 грн та витрати ІТЗ 60 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09 червня 2021 року по справі №2-4703/11, замінено сторону позивача з ПАТ «КБ «Надра» як вибулої сторони на його правонаступника ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» у виконавчому провадженні по справі №2-4703/11 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості у розмірі 207640,04 грн, судового збору 850 грн та витрат ІТЗ 60 грн.

У кредитній справі, переданій ПАТ «КБ «Надра» ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» оригінал виконавчого листа Київського районного суду м. Одеси від 03 травня 2012 року по справі №2-4703/11 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості у розмірі 207640, 04 грн, судового збору 850 грн та витрат ІТЗ 60 грн, стосовно ОСОБА_1 відсутній.

30 серпня 2022 року адвокатом Кириченко О.М. на адресу Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було направлено адвокатський запит щодо надання інформації стосовно примусового виконання виконавчих листів по справі №2-4703/11 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості у розмірі 207640,04 грн, судового збору 850 грн та витрат ІТЗ 60 грн.

06 вересня 2022 року від Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на адресу адвоката Кириченко О.М. надійшла відповідь про відсутність відкритих виконавчих проваджень по справі №2-4703/11 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості у розмірі 207 640,04 грн, судового збору 850 грн та витрат ІТЗ 60 грн.

Тож, виконавчі листи було втрачено при пересилці від виконавчої служби до стягувача.

Викладені вище обставини та факт невиконання ОСОБА_1 судового рішення у справі №2-4703/11, заявник вважає такими, що не залежали вій його волі, а отже поважними підставами пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, у розумінні ч.4 ст. 433 ЦПК України.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22 травня 2023 року заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» задоволено. Видано дублікат виконавчого листа по справі №2-4703/11 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості у розмірі 207640,4 грн, судового збору 850 грн та витрат ІТЗ 60 грн, стосовно ОСОБА_1 . Поновлено строк для пред`явлення до примусового виконання дублікату виконавчого листа по справі №2-4703/11 стосовно боржника ОСОБА_1 , про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості у розмірі 207640,04 грн, судового збору 850 грн та витрат ІТЗ 60 грн.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22 травня 2023 року та відмовити в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» .

За доводами апеляційної скарги, суд першої інстанції не з`ясував чи відкривалось раніше виконавче провадження за відповідним виконавчим листом, чи повертався такий стягувачу та чи пред`являвся повторно із дотриманням визначеного законом строку, як і те чи дійсно виконавчий документ було втрачено. Водночас, ПАТ «КБ «Надра» відступило ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» право вимоги до ОСОБА_1 після спливу трирічного строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Також скаржниця зауважила про порушення судом першої інстанції її прав як боржника брати участь у судових засіданнях, подавати докази та інш.., що передбачено процесуальним законом.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» зауважило про безпідставність поновлення апеляційним судом скаржниці строку на апеляційне оскарження ухвали Київського районного суду м. Одеси від 22 травня 2023 року, а також у якості підстав пропуску строку для пред`явлення до примусового виконання відповідного виконавчого листа зазначило факт перебування ПАТ КБ "Надра" у стані ліквідації та відсутність доказів направлення постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явились, із заявою (клопотанням) про відкладення розгляду справи не звертались, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржувана ухвала суду не відповідає, з огляду на таке.

Так, як убачається з матеріалів справи, 22 травня 2023 року судовий розгляд цієї справи за вказаною вище заявою ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» відбувся за відсутності учасників справи ( а.с.166,0167-168).

Водночас матеріали справи не містять відомостей щодо належного повідомлення, зокрема, скаржниці ОСОБА_1 про дату, час і місце судового засідання призначеного судом на 22 травня 2023 року, а також, що останньою подавалася заява про розгляд справи без її участі.

Отже посилання суду у тексті оскаржуваної ухвали про належне повідомлення осіб, які беруть участь у справі, зокрема, скаржниці ОСОБА_1 є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце такого засідання може бути повідомлено під розписку.

Відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Так, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження фактичного направлення таких повісток, як і отримання їх ОСОБА_1 .

Отже апеляційний суд констатує порушення судом першої інстанції процесуальних гарантій забезпечення належного розгляду справи стосовно ОСОБА_1 через неналежне її інформування про дату і час розгляду справи в суді першої інстанції.

Наведене відповідно до вимог пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду від 22 травня 2023 року та ухвалення нового судового рішення, оскільки ОСОБА_1 обґрунтовує свою апеляційну скаргу тим, що суд першої інстанції не повідомив її належним чином про розгляд справи та ця обставина підтверджується матеріалами справи, тому апеляційний суд доходить висновку, що судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню.

За таких обставин доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно її неповідомлення судом про дату, час і місце розгляду справи є слушними.

Вирішуючи питання про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для йог пред`явлення до примусового виконання, апеляційний суд виходить з такого.

З матеріалів справи убачається, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03 травня 2012 року по справі №2-4703/11 позовні вимоги ВАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованість у розмірі 207640, 04 грн, судовий збір 850 грн та витрати ІТЗ 60 грн.

На підставі вказаного рішення Київським районним судом м. Одеси 17 жовтня 2012 року видано виконавчий лист №2-4703/11 про стягнення заборгованості у розмірі 207 640, 04 грн,(боржник ОСОБА_1 ).

Постановою головного державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Щербаковим Ю.С. від 27 травня 2016 року відкрито виконавчого провадження №51257986.

Постановою головного державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Щербаковим Ю.С. від 14 червня 2017 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підстав п.5 ч1 ст. 37 ЗУ Про виконавче провадження.

Виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_1 судового збору у розмірі 910 грн в останнє перебував на виконані у період з 17 липня 2016 року по 05 вересня 2016 року. (а.с. 160)

30 липня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА», та ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП" укладено Договір про відступлення прав вимоги №ОД17/05/2006/840-К/8 від 19 травня 2006 року, що укладений між Публічним акціонерним товариством «КБ «НАДРА» та ОСОБА_2 , відступлено на користь ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП».

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09.06.2021 року по справі №2-4703/11, замінено сторону позивача з ПАТ «КБ «Надра» як вибулої сторони на його правонаступника ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» у виконавчому провадженні по справі №2-4703/11 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості у розмірі 207 640,04 грн, судового збору 850 грн та витрат ІТЗ 60 грн.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили (рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010).

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до частини першої статті 1 розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України вводяться в дію вимоги частини четвертої статті 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIII "Перехідні положення" ЦПК України.

Пунктом 17.4 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Отже, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі N 2-6471/06 (провадження N 61-11034св19).

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі N 2-836/11 (провадження N 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Статтею 12 Закону України "Про виконавче провадження" N 1404-VIII передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені у вказаних правових нормах, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі N 2-836/11 (провадження N 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

З огляду на наведене та зважаючи на повернення виконавчого листа №2-4703/11 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 207 640, 04 грн 14 червня 2017 року строк пред`явлення виконавчого документа сплив щонайпізніше 15 червня 2020 року.

Щодо строку пред`явлення виконавчого листа №2-4703/11 про стягнення з ОСОБА_1 судового збору у розмірі 910 грн, то такий, відповідно до наявної у справі інформації, сплив щонайпізніше 05 вересня 2019 року.

Тож, звернення ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання відбулось поза межами визначених №404-VIII законом строків.

Наведені у заяві обставини щодо пропуску відповідного строку, на поважності яких наполягає ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», колегія суддів відхиляє як безпідставні, зважаючи на таке.

Так, як поважну та таку, що не залежала від попереднього кредитора ПАТ "КБ "Надра" причину пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» зазначає набрання рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03.05.2012 року по справі №2-4703/11 законної сили та його невиконання боржником.

Однак, наведене ж само по собі не є поважною підставою для поновлення пропущеного стягувачем строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26 червня 2013 року, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Однак, норми Конституції України, а також позиція Європейського суду з прав людини щодо принципу обов`язковості судових рішень не скасовують обов`язку стягувача демонструвати заінтересованість в усіх питаннях, які стосуються заходів відновлення його порушеного права, зокрема і періодичного прояву інтересу щодо руху виконавчого провадження.

Право на виконання судового рішення не є абсолютним, оскільки порядок його виконання врегульований та обмежений певними строками, а обов`язок дотримання такого порядку та строків покладений на позивача.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Так, поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватись у кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому, поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.

Також щодо посилань заявника на те, що у кредитній справі, переданій ПАТ «КБ «Надра» ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» оригінал виконавчого листа Київського районного суду м. Одеси від 03 травня 2012 року по справі №2-4703/11 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості у розмірі 207640, 04 грн, судового збору 850 грн. та витрат ІТЗ 60 грн, стосовно ОСОБА_1 відсутній, колегія суддів виснує про ненадання ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» суду жодних доказів на підтвердження такої обставини.

Стосовно наведених у відзиві на апеляційну скаргу обставин, а саме факт перебування ПАТ КБ "Надра" у стані ліквідації, як такі, що об`єктивно не залежали від заявника та зумовили пропуск строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, колегія суддів зауважує, що подана 14 вересня 2022 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» заява про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його виконання посилань на такі обставини не містила.

Так, дійсно, з сайту Національного Банку України, який є загальнодоступним джерелом, колегією суддів встановлено, що початок рішення ліквідації ПАТ КБ "Надра" прийнято дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 04 червня 2015 року.

Згідно п. 6 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 1 та 5 ст. 44 цього Закону Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Фонд розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури ліквідації банку, зокрема, припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв`язку з ліквідацією банку.

Однак, згідно п. 4 ч. 1 ст. 48 цього Закону, Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження, зокрема, вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб, оновлює інформацію, що міститься у Кредитному реєстрі Національного банку України.

Тобто, запровадження у ПАТ "КБ "Надра" процедури ліквідації, закриття відділень та скорочення персоналу, саме по собі не може вважатися поважною причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, так як уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "КБ "Надра" та Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" наділена рядом повноважень, у тому числі й щодо звернення до виконання судових рішень про стягнення коштів в користь ПАТ "КБ "Надра".

Банк, який є юридичною особою, зобов`язаний забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами при їх виконанні в органах ДВС. Неналежна організація роботи Банку не є підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

30 липня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА», та ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП" укладено Договір про відступлення прав вимоги №ОД17/05/2006/840-К/8 від 19 травня 2006 року, що укладений між Публічним акціонерним товариством «КБ «НАДРА» та ОСОБА_2 , відступлено на користь ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», як перейшов також весь обсяг прав і обов`язків попереднього кредитора, в тому числі і в частині строку пред`явлення виконавчих документів до виконання.

В той же час, у порушення вимоги ст. 81 ЦПК України, заявником не надано жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Зазначені обставини виключають можливість заміни стягувача правонаступником на підставі ч. ч. 1 та 5 ст. 442 ЦПК України.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2022 року у справі №34/425, де залишаючи без змін судові рішення про відмову у видачі дубліката виконавчого документа, Велика Палата зазначила, що заміна сторони виконавчого провадження правонаступником полягає в поширенні на правонаступника законної сили судового рішення з усіма її наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю. Отже, у випадку неможливості виконання судового рішення за відсутності підстав для поновлення строків для виконання наказу суду (виконавчого листа) або у випадку, якщо судове рішення не підлягає виконанню у примусовому порядку через органи виконавчої служби, правонаступник не може бути замінений у виконавчому провадженні, яке не здійснюється (п. 8.16).

Колегія суддів також зауважує, що ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП" є юридичною особою, основним видом діяльності якої є надання інших фінансових послуг, пов`язаних насамперед із розміщенням фінансових коштів (крім надання позик), яка зобов`язана забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі й щодо контролю за судовими та виконавчими документами під час їх виконання в органах Державної виконавчої служби.

Так, під час купівлі-продажу майнових прав, зокрема права вимоги до ОСОБА_1 , ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП" мало можливість перевірити наявність виконавчого документу та оцінити ризики на предмет спливу строку для пред`явлення його до виконання.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для поновлення ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП"строку пред`явлення виконавчого документа до викання видачі дубліката виконавчого документа №2-4703/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості у розмірі 207640, 04 грн, судового збору 850 грн та витрат ІТЗ 60 грн.

Щодо посилань ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП" на безпідставність поновлення апеляційним судом строку на апеляційне оскарження, колегія суддів звертає увагу заявника на положення п.2 ч.2 ст. 354 ЦПК України.

У відповідності до приписів ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За положеннями ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З наведених вище підстав та встановлених у справі обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального і неправильним застосуванням норм матеріального права, тому підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви ТОВ «Фінансова група «Дніпрофінансгруп».

На підставі вимог ст. 141 ЦПК України з ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП" на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 гривень, за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376 ЦПК України

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова група «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого листа по справі №2-4703/11 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості у розмірі 207 640,4 грн, судового збору 850 грн та витрат на ІТЗ 60 грн, відносно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та поновлення строку для його пред`явлення до примусового виконання.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова група «Дніпрофінансгруп» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 червня 2024 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.В. Кострицький

М.В. Назарова