Справа № 212/5334/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Козлова Д. О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» до ОСОБА_1 про стягнення боргу з житлово-комунальних послуг, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказував, що за договором від 06.05.2019 року про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеним між співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та ТОВ «Житлокомцентр», останнього було визначено управителем даного будинку з 01.05.2019 року по теперішній час. Вказаний договір щороку продовжується відповідно до пункту 38, оскільки сторонами за місяць до закінчення його дії не заявлено письмово про його відмову. Відповідно до умов зазначеного договору ТОВ «Житлокомцентр» надає своєчасно житлово-комунальні послуги для забезпечення потреб мешканців, вимагаючи у свою чергу оплати наданих послуг від споживачів. Оскільки відповідач є власником приміщення 72 в будинку АДРЕСА_1 , тому несе відповідальність з оплати за надані послуги. Однак в період з 01.06.2020 року по 30 квітня 2024 року у відповідача перед ТОВ «Житлокомцентр» за надані послуги утворилась заборгованість в сумі 26761,57 грн. Згідно із ст. 625 ЦК за період з 01.06.2020 року по 21.02.2022 року, та з 01.01.2024 року по 30.04.2024 року відповідач також повинен сплатити позивачу борг з 3% процентів річних в сумі 4602,57 грн. та інфляційні втрати в сумі 4602,57 грн. На підставі викладеного просив суд стягнути на користь ТОВ «Житлокомцентр» з відповідача заборгованість за послуги по вул. Едуарда Фукса буд.75 прим.72 у сумі 26761,57 грн., 3% річних в сумі 1067,13 грн., інфляційних втрат в сумі 4602,57 грн., а всього 32431,27 грн., а також витрати з оплати судового збору в сумі 3028 грн. та на правничу допомогу.

Ухвалою суду від 28 травня 2024 року при відкритті провадження у справі судом було визначено проводити розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи.

Представник позивача, адвокат Зарівна С. В., не заперечувала проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами справи.

Відповідач, ОСОБА_1 , будучи повідомленим про наявність позову ТОВ «Житлокомцентр» до нього про стягнення боргу за надані послуги, своїми правами на подання відзиву на позов не скористався.

Таким чином суд, дослідивши матеріали справи, вважає поданий позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Суд зазначає, що за ч. 1 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком включають витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку, витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку, витрати на сплату винагороди управителю та інші витрати.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить послуга з управління багатоквартирним будинком.

За ст. 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

Згідно із визначеннями, що містяться у п. 6, 13, 14 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб; споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

На підставі ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

За ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що у ст. 625 ЦК визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року по справі № 686/21962/15-ц.

Встановлено, що 06.05.2019 року про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеним між співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та ТОВ «Житлокомцентр», останнього було визначено управителем даного будинку з 01.05.2019 року з можливістю пролонгації.

Відповідно до умов зазначеного договору ТОВ «Житлокомцентр» є управителем багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , надаючи послуги з управління багатоквартирним будинком для забезпечення потреб мешканців, вимагаючи від споживачів у свою чергу оплати наданих послуг.

З матеріалів справи вбачається, що сума боргу прим. АДРЕСА_2 за період з 01.06.2020 року по 30.04.2024 року становить 26761,57 грн., а також за період з 01.06.2020 року по 21.02.2022 року, та з 01.01.2024 року по 30.04.2024 року заборгованість з 3% процентів річних становить 1067,13 грн. та інфляційні втрати становлять в сумі 4602,57 грн., що підтверджується розрахунком боргу з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на вказане приміщення, а також розрахунками боргу з 3 % річних та з інфляційних втрат.

Таким чином суд погоджується із розрахунками представника позивача щодо боргу відповідача за спірний період з оплати ним внесків за утримання будинку по АДРЕСА_3 та нарахованих на таку заборгованість сум відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК.

Суд зауважує, що за ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; а індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, (або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Натомість, за ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Суд при цьому зауважує, що відповідно до ч. 4 ст. 319, ч. 1 ст. 322 Цивільного кодексу України (діла - ЦК) власність зобов`язує, тому власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналізуючи наведені норми загального цивільного законодавства та спеціального в сфері житлово-комунальних послуг, суд робить висновок, що саме власник нерухомості повинен нести відповідальність через несплату наданих житлово-комунальних послуг.

В той же час, положення ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» стосуються солідарної відповідальність осіб, які проживають та/або зареєстровані у житлі власника, за їх зобов`язаннями саме перед власником з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно інформації від 16 травня 2024 року з Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що власником приміщення АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №217 від 14.02.2018 року.

Враховуючи викладене вмотивування, суд зазначає, що ОСОБА_1 , як єдиний власник приміщення 72 в будинку АДРЕСА_1 , повинен відповідати за пред`явленими ТОВ «Житлокомцентр» позовними вимогами.

Суд також зауважує, що за ст. 257 ЦК загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із ст. 253 ЦК перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За ч. 1 ст. 261 ЦК перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

На підставі п. 19 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (в редакції з 17 березня 2022 року) вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Так у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України згідно із Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 5-30 год. 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу.

Врахувавши наведені норми, суд дійшов переконання, що для заявлених позивачем вимог строки загальної позовної давності не спливли, оскільки Законами України були внесені зміни до ЦК щодо продовження строків за ст. 257 ЦК на час дії карантинних обмежень та на час введеного в Україні воєнного стану.

Отже, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги ТОВ «Житлокомцентр» до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості з наданих послуг з управління багатоквартирним будинком по АДРЕСА_3 , а також з 3 % річних та з інфляційних втрат слід задовольнити повністю шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за період з 01.06.2020 року по 30.04. 2024 року включно за послуги з управління багатоквартирним будинком в сумі 26761 грн. 57 коп., а також за період з 01.06.2020 року по 21.02.2022 року, та з 01.01.2024 року по 30.04.2024 року борг з 3% процентів річних в сумі 1067,13 грн. та інфляційні втрати в сумі 4602,57 грн., що загалом становить 32431,27 грн.

Стосовно вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, то суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

До матеріалів справи додано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат позивача з якого вбачається, що витрати по сплаті судового збору становить 3028 грн.

Розмір витрат про надання професійної правничої допомоги буде надано до прийняття рішення у справі, або протягом п`яти днів після прийняття рішення.

На підставі ст. 141 ЦПК з відповідача підлягає стягненню на користь ТОВ «Житлокомцентр» понесені позивачем витрати з оплати судового збору при зверненні до суду із таким позовом в сумі 3028 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» до ОСОБА_1 про стягнення боргу з житлово-комунальних послуг задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» заборгованість за період з 01 червня 2020 року по 30 квітня 2024 року з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком в сумі 26761,57 грн., за період з 01.06.2020 року по 21.02.2022 року, та з 01.01.2024 року по 30.04.2024 року борг з 3% процентів річних в сумі 1067,13 грн. та інфляційні втрати в сумі 4602,57 грн., що загалом становить 32431 ( тридцять дві тисячі чотириста тридцять одна) грн., 27 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» витрати з оплати судового збору в сумі 3028 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 26 червня 2024 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр», , розташоване в м. Кривий Ріг по вул. Руденка 2.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя: Д. О. Козлов