Справа № 369/9446/24
Провадження №2/369/5983/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2024 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернулась в суд позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Разом із позовною заявою представник позивача ОСОБА_2 -ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки HYNDAI SONATA, 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 та автомобіль марки КІА SPORTAGE, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 .

Свої вимоги мотивували тим, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.03.2024 р. у справі №369/14611/23 розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що зареєстрований 04 серпня 2012 року ОСОБА_3 , який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №80.

За час шлюбу, подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було прийнято рішення про придбання однокімнатної квартири, загальною площею 45,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,

У 2021 році подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було прийнято рішення про придбання у власність трикімнатної квартири, загальною площею 86, 9 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, подружжям було придбано автомобіль марки HYNDAI SONATA, 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки КІА SPORTAGE, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , які були зареєстровані за ОСОБА_3 .

З моменту придбання та до цього часу, автомобілями користується Відповідач.

У квітні 2024 р., ОСОБА_4 стало відомо, що Відповідач перебуваючи в шлюбі з ОСОБА_4 , без її попередньої згоди відчужив автомобіль марки КІА SPORTAGE, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , занижуючи його вартість більше ніж в 10 разів вартості автомобіля, що підтверджується копією договору купівлі-продажу 7142/2022/3150340 транспортного засобу від 26.04.2022 р.

На день подання позову автомобіль марки КІА SPORTAGE, 2019 року випуску був відчужений Відповідачем ОСОБА_5 , зареєстрований за новим реєстраційним номером НОМЕР_6 , а автомобіль марки HYNDAI SONATA, 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстровано за Відповідачем та під забороною/або арештом не знаходиться, що в свою чергу надає можливість відчужити майно іншим особам, подарувати родичам.

Незастосування заходів забезпечення позову за наявності для цього підстав, саме по собі може потягти неможливість або ускладненість при виконанні судового рішення, що являлось би порушенням права на справедливий судовий розгляд та ефективний засіб юридичного захисту за змістом ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки виконання рішення суду є невід`ємною частиною судового розгляду.

Суддя, вивчивши матеріали заяви, дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Також у питаннях забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й відповідача, інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, для того, щоб було вжито заходи для забезпечення позову у справі, заявнику необхідно довести, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Без встановлення наявності таких обставин вжиття заходів для забезпечення позову є неможливим.

Крім того, згідно ч.3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд зазначає, що закон передбачає можливість забезпечення позову шляхом накладенням арешту на майно, лише в тому випадку, якщо це майно належить або підлягає передачі відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Однак, сторона позивача не надала доказів на підтвердження того, що на момент подання заяви про забезпечення позову автомобіль «HYNDAI SONATA, 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 належав відповідачу та не був відчужений ним на користь третіх осіб. У зв`язку з чим суд позбавлений можливості переконатися в тому, що застосування заходів забезпечення позову не призведе до порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, автомобіль марки КІА SPORTAGE, 2019 року випуску був відчужений Відповідачем ОСОБА_5 , зареєстрований за новим реєстраційним номером НОМЕР_6 , та на даний час не належить відповідачу.

За таких обставин, заявником не надано жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що вказаний автомобіль, на який заявник просить накласти арешт може перебуває у власності відповідача на момент подання цієї заяви.

Також суд звертає увагу на те, що законодавчо визначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, суд може накласти арешт лише на майно або грошові кошти, що належать відповідачу.

Заявник ОСОБА_4 посилається на те, що вказані транспортні засоби зареєстровані на ОСОБА_3 проте належних доказів цього не надає.

Отже, суд дійшов висновку, що у зв`язку з недоведеністю належності майна на яке заявник просить накласти арешт, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Тому з огляду на встановлені обставини, суд вважає, що заявником не доведено того, що спірні автомобілі відносно яких подано заяву про забезпечення позову є саме власністю відповідача.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що у задоволені заяви про забезпечення позову в цій частині також слід відмовити.

Суд роз`яснює заявнику, що відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови.

Керуючись ст. ст. 149, 153, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя залишити без задоволення .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, проте її оскарження не зупиняє її виконання.

Суддя Андрій ВОЛЧКО