НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 680/779/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року селище Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі судді Олійник А.О.,

з участю секретаря судового засідання Максимчука С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоушицької селищної ради про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування,

установив:

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом в якому просила визнати за нею право власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку, веранди, сараю, літньої кухні, господарської будівлі, погріба в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що вона спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 прийняла, однак нотаріус через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Представник позивача - адвокат Соловей О.В. подав заяву про розгляд справи без його та позивача участі (арк.спр.45).

Від відповідача Новоушицької селищної ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позову (арк.спр.39).

Процесуальні дії у справі

15 листопада 2024 року відкрито провадження у справі, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

09 грудня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

27 березня 1997 року ОСОБА_3 склав заповіт, відповідно до якого заповів усе належне його майно, де б воно не було, і з чого б не складалося, і все те, що належатиме йому на день смерті, і на що матиме право ОСОБА_1 , тобто позивачу, про що свідчить копія заповіту (арк. спр. 9).

Рішенням Новоушицького суду Хмельницької області від 21 липня 2011 року встановлено факт належності ОСОБА_2 заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Глібівської сільської ради виданого 27 березня 1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 20, на прізвище « ОСОБА_3 ». Встановлено факт належності ОСОБА_2 державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ№071154 від 25 лютого 2004 року, виданого на ім`я « ОСОБА_3 ». Рішення набрало законної сили (арк. спр.11-12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (арк.спр.10).

Відповідно до довідок №198, 196, 72 від 05 червня 2024 року, №349, 350 від 13 листопада 2024 року, сформованих на підставі погосподарських книг, ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , належав житловий будинок із земельною ділянкою, що розташований за адресою АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_3 в домоволодінні були зареєстровані: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 дочка, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . У фактичне управління майном померлого ОСОБА_3 вступила ОСОБА_1 , що підтверджується спільним проживанням, доглядом за спадковим будинком, обробітком земельної ділянки (арк. спр. 19,20,21,22).

Інформація про реєстрацію права власності спадкодавця ОСОБА_3 на нерухоме майно в АДРЕСА_1 у КП «Новоушицьке БТІ» відсутня (арк. спр. 16).

Загальна вартість нерухомого майна в АДРЕСА_1 становить 153 790 гривень (арк.спр.17). До складу домоволодіння входять: житловий будинок, 1967 року забудови, веранда, 1967 року забудови, сарай, 1969 року забудови, літня кухня, 1970 року забудови, господарська будівля, 1972 року забудови, погріб, 1965 року забудови. Вказана обставина також підтверджується даними технічного паспорта (арк.спр.13-15).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заведена (арк. спр.36-38).

Позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, що підтверджується постановою нотаріуса від 12 листопада 2024 року (арк. спр. 18).

З огляду на викладене виник спір про право на спадкове майно та за вказаних обставин позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в іншому (позасудовому) порядку.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, оскільки спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI.

Відповідно до частини першої статті 524, статті 534, статті 549 ЦК УРСР 1963р. спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом. Спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Суду при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна.

Зібрані по справі докази свідчать про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_2 . Позивач, як спадкоємець за заповітом, відповідно до вимог статті 549 ЦК 1963 року, прийняла спадщину, фактично вступивши в управління майном, оскільки здійснювала догляд за спадковим будинком (майном). Інші спадкоємці відсутні.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Водночас застосуванню підлягає законодавство, що регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків.

На підтвердження права власності спадкодавця на будинок та господарські будівлі позивач надав суду довідку Новоушицької селищної ради від 05 червня 2024 року, видану на підставі записів погосподарських книг, які велися на підставі Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5. Саме записи у погосподарських книгах визнавались як акти органів влади (публічні акти), що підтверджують право приватної власності, на підставі яких органи БТІ здійснювали державну реєстрацію права власності.

Таким чином право власності спадкодавця ОСОБА_2 на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 підтверджене належними доказами та не заперечується відповідачем.

Відсутність у спадкодавця свідоцтва про право власності на майно за наявності акту органу влади, що підтверджує право власності, не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Зміна адреси спадкового домоволодіння, зокрема з АДРЕСА_1 , на АДРЕСА_1 , пов`язана із прийняттям 17 липня 2020 року Верховною радою України постанови «Про утворення та ліквідацію районів», та проведенням в Україні процесів декомунізації. Зазначені факти є загальновідомими та доказуванню, в силу вимог частини третьої статті 82 ЦПК України, не підлягають.

Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права власності є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує.

Оскільки відсутності інші спадкоємці, які прийняли спадщину чи претендували б на неї, Новоушицька селищна рада, на території якої знаходиться спадкове майно, є належним відповідачем у справі.

Розподіл судових витрат

Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 та статтею 2 ЦПК України та враховує, що у даному випадку спір виник не внаслідок винних дій відповідача, який проти позову не заперечував, будь - яких дій, які б порушували право позивача на оформлення спадщини не вчиняв. Тому, керуючись такими засадами цивільного судочинства як справедливість та верховенство права, суд не вбачає підстав для стягнення судових витрат з відповідача.

Оскільки позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, з урахуванням ціни позову ( 153 790 грн), судовий збір, який сплачений за подання позовної заяви у розмірі 1230,32 грн (1 537,90 х 0,8=1230,32), слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.2, 12, 81, 141, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Новоушицької селищної ради про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як спадкоємцем за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку, веранди, сараю, літньої кухні, господарської будівлі, погріба.

Судові витрати у виді судового збору в розмірі 1 230 (одна тисяча двісті тридцять ) гривень 32 коп. покласти на позивача ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Відповідач: Новоушицька селищна рада, місцезнаходження: с-ще Нова Ушиця, вул. Подільська, 17, Хмельницької області, .

Суддя А. О. Олійник