Провадження № 2-др/742/36/24
Єдиний унікальний № 742/5137/24
18 грудня 2024 року місто Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., за участю секретаря судового засідання Голушко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, заяву представниці ОСОБА_1 адвокатки Дуденок Оксани Олександрівни про ухвалення додаткового рішення, щодо витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Дуденок Оксана Олександрівна до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Перша прилуцька державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, -
Представниця ОСОБА_1 адвокатка Дуденок О.О. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення з ОСОБА_3 витрат на правничу допомогу.
Дану заяву аргументує тим, що у провадженні Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області знаходилася справа за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Дуденок О.О. до ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Перша прилуцька державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом. Заочним рішенням суду від 26.11.2024 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, проте, під час винесення рішення не вирішено питання, щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу.
У судове засідання сторони не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, проте представник ОСОБА_3 адвокат Фесик І.А. подав до суду клопотання про зменшення розміру правничої допомоги до 3500,00 грн, посилаючись на завищення таких стороною позивача та невідповідністю складністю справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.1, 2 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.430 ЦПК України. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Згідно з ч.3, 4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Зі змісту ст.58 ЦПК України слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Відповідно до ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно зі ст.15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною четвертою статті 62 ЦПК визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Так, у відповідності до ст.1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Судом установлено, що заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 листопада 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Дуденок Оксана Олександрівна до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Перша прилуцька державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом задоволено.
Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 13 березня 2024 року спадкова справа №87/2012 реєстр 401, видане Першою прилуцькою державною нотаріальною конторою Чернігівської області, на ім`я відповідача ОСОБА_2 на 1/2 частку житлового будинку з належною частиною господарських споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 1 211,20 грн.
Представником позивача у даній справі була адвокатка Дуденок О.О., відповідно до договору про надання правової допомоги від 04.09.2024 (а.с.89), що також підтверджується ордером на надання правничої допомоги серії СВ1096991 (а.с.33).
На підтвердження надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокаткою Дуденок О.О. надано розрахунок витрат робочого часу, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги. З якого вбачається: усна консультація 0.5 год; складання процесуальних документів (складання позовної заяви) - 3,00 год. Загальна кількість витраченого робочого часу по справі - 3,5 год., що у відповідності до відсотку мінімальної заробітної плати і витраченого часу становить 9940,00 грн (а.с.90).
Відповідно до ч.1 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч.9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Верховний Суд вже неодноразово зазначав, що витрати на правничу допомогу не мають граничної межі. Таким чином, розмір суми, що підлягає сплаті, в порядку компенсації витрат адвоката, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів та можуть дорівнювати будь-якій сумі, визначеній в договорі про надання таких послуг. Чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості.
Відповідно ч.ч.5,6 ст.137 ЦПК України вбачається, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Представником відповідача ОСОБА_3 адвокатом Фесиком І.А. заявлено клопотання про зменшення вище зазначених витрат на правничу допомогу, оскільки позовна заява, яка була складена адвокатом Дуденок О.О. є простою з огляду на те, що рішення суду на підставі, якого було видане оскаржуване свідоцтво про право на спадщину за законом, було скасовано. А тому, в позовній заяві необхідно було вказати тільки про факт скасування судового рішення судом апеляційної інстанції і цього вже було достатньо для задоволення позовних вимог. Ця справа була досить формальною, оскільки процедура скасування свідоцтва, яке було видане на підставі скасованого рішення відбувається через суд.
Керуючись Законом України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», ст.ст.10, 12, 81, 133, 141, 247, 264, 265, 270, 273, 352, 354 ЦПК України, -
Заяву представниці ОСОБА_1 адвокатки Дуденок Оксани Олександрівни про ухвалення додаткового рішення, щодо витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Дуденок Оксана Олександрівна до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Перша прилуцька державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 гривень.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.
У разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Повний текст додаткового рішення суду складено та підписано 18.12.2024.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО