РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 564/2127/21
Провадження № 22-з/4815/52/24
Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий: суддя Боймиструк С.В.,
судді: Хилевич С.В., Шимків С.С.,
секретар судового засідання: Мороз А.В.,
розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" - адвоката Ізвєкова В.В. про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 лютого 2022 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У серпні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі - ТОВ «Порше Мобіліті») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 лютого 2022 року позов ТОВ «Порше Мобіліті» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» достроково неповернуту суму кредиту за кредитним договором від 20 грудня 2017 року, яка станом на 25 червня 2021 становить 300 818,93 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «Порше Мобіліті» задоволено частково. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 лютого 2022 року скасовано.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» заборгованість за кредитним договором від 20 грудня 2017 року та додатковим кредитом, яка станом на 25 червня 2021 року становить 285 138,39 грн., що складається: з основної заборгованості за кредитним договором та додатковим кредитом у розмірі 273 023,78 грн. 246 736,58 грн. (тіло кредиту), 4 802,91 грн. - три процента річних, 21 484,29 грн. - інфляційні втрати за період з 01 листопада 2020 року по 25 червня 2021 року; 4 830,87 грн. - простроченої заборгованості зі сплати чергових платежів з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних за період з 01 листопада 2020 року по 25 червня 2021 року; 7 283,74 грн. - простроченої заборгованості з відшкодування страхових платежів згідно з пунктом 5.6 Загальних умов договору з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних за період з 17 жовтня 2020 року по 25 червня 2021 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 14 червня 2023 року Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» задоволено. Постанову Рівненського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року апеляційну скаргу ТОВ «Порше Мобіліті» задоволено. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 лютого 2022 року скасовано.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" заборгованість за кредитним договором №50015620 від 20.12.2017, яка становить 366877,12 грн..

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" 9562,17 грн. сплаченого судового збору при подачі позовної заяви та апеляційної скарги пропорційно задоволеним вимогам.

Представником ТОВ «Порше Мобіліті» - адвокатом Ізвєковим В.В., згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України до завершення судових дебатів було усно заявлено про подання ним доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу.

До апеляційного суду, у встановлений ЦПК строк, з доказами надсилання стороні відповідача, надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" - адвоката Ізвєкова В.В. про ухвалення додаткового рішення (стягнення судового збору сплаченого за подання касаційної скарги та витрат на правничу допомогу в суді першої і апеляційної інстанції).

Додатковою постановою Рівненського апеляційного суду від 02 листопада 2023 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" - адвоката Ізвєкова В.В. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" судовий збір сплачений за подання касаційної скарги у розмірі 11005 гривень 09 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30000 гривень.

Постановою Верховного Суду від 06 червня 2024 року додаткову постанову Рівненського апеляційного суду від 02 листопада 2023 року скасовано. Справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Верховний Суд вказав, що "… коли заява про ухвалення додаткового судового рішення щодо витрат на правничу допомогу подана після розгляду справи, застосуванню підлягає спеціальна норма ЦПК України - стаття 246 ЦПК України, згідно із частиною другою якої для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд 02 листопада 2023 року справи про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу. Отже, ОСОБА_1 була позбавлена можливості надати свої заперечення щодо визначеного позивачем розміру судових витрат, які підлягають стягненню з позивача.

Відсутність належного повідомлення позивача про розгляд справи щодо вирішення питання про стягнення судових витрат залишилося поза увагою суду апеляційної інстанції…"

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 20 червня 2024 року розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду з повідомленням учасників справи.

Сторони належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, однак до суду не з`явились.

Від представника ТОВ "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" надійшла заява про розгляд справи без участі.

Від ОСОБА_1 будь-яких заяв не надходило.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.ч. 1,2,13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028сво18) зроблено висновок, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Матеріалами справи встановлено, що на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 13 березня 2023 року про залишення касаційної скарги ТОВ «Порше Мобіліті» до раніше сплачених 5368 грн. судового збору за подання касаційної скарги представником ТОВ «Порше Мобіліті» було доплачено 10761 грн. 40 коп. судового збору (т. 2 а.с. 154).

Оскільки за результатами нового розгляду справи судом апеляційної інстанції позовні вимоги задоволені на 68,23%, то сплачений судовий збір за подачу касаційної скарги (16129,40 грн.) також підлягає стягненню у пропорційному розмірі, а саме 11005,09 грн.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (частини перша, третя статті 134 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною третьою статті 141 ЦПК України визначені основні критерії, які повинен враховувати суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи 24 травня 2021 року ТОВ «Порше Мобіліті» та АО «Есквайрс» уклали договір про надання професійної правничої допомоги.

За умовами договору вартість представництва інтересів замовника в судах першої інстанції становить 23500,00 грн., в судах апеляційної інстанції 18500,00 грн., новий розгляд в суді апеляційної інстанції 17500,00 грн. (т.1 а.с. 89).

У позовній заяві вказано, що витрати на професійну правничу допомогу адвокатів АО «Есквайрс» у даній справі за договором та заявкою про надання професійної правничої допомоги №3 від 22.06.2021 року становитимуть 23500,00 грн..

Інтереси позивача у Рівненському міському суді Рівненської області представляв адвокат Ізвєков В.В., що підтверджується Ордером про надання правничої допомоги серії ВО №1023820, виданий 17.09.2021 року АО «Есквайрс» (т.1 а.с. 120).

У відзиві на позовну заяву, представник відповідачки - адвокат Михайлов В.О., вказував на відсутність попереднього розрахунку судових витрат, зазначав, що розмір витрат є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих послуг адвоката у даній справі (т.1 а.с. 111).

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що попередні витрати на професійну правничу допомогу згідно договору та заявки №3-3 від 25.03.2022 року становитимуть 18500,00 грн. (т.2 а.с. 5).

Інтереси ТОВ «Порше Мобіліті» в суді апеляційної інстанції представляв адвокат Ізвєков В.В., що підтверджується відповідними ордерами, виданими АО «Есквайрс».

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 також вказував на відсутність попередніх розрахунків судових витрат та необхідність враховувати критерії співмірності (т.2 а.с. 42).

Згідно із частиною другою статті 134 ЦПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Наведена норма процесуального закону надає суду право у разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого стороною судового збору (Постанова ВП ВС від 12.11.2019 року у справі № 904/4494/18).

Аналіз частини другої статті 134 ЦПК України свідчить про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто, у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат (Постанова ВС від 08.04.2021 року у справі № 161/20630/18).

Колегією суддів досліджено надані позивачем: заявки на надання професійної правничої допомоги, рахунки на оплату, акти про надані послуги, платіжні інструкції.

Така сукупність наданих доказів є достатньою та вказує на доведеність витрат ТОВ «Порше Мобіліті» на професійну правничу допомогу, що становлять у сумі 59500 (23500,00 + 18500,00 + 17500,00) грн.

Враховуючи задоволення позовних вимог на 68,24% колегія суддів приходить до висновку, що загальна сума витрат на правову допомогу, яка може бути відшкодована позивачу не може бути більшою 40602,8 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог.

Сторона відповідача як у суді першої так і апеляційної інстанції скористалась правом на заперечення щодо стягнення судових витрат де вказували на необхідність врахування критерію співмірності.

Заперечень на заяву про прийняття додаткового рішення не надходило.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (висновки Верховного Суду у постановах від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17), від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19))

З огляду на наявність заперечень відповідача проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, враховуючи суб`єктний склад справи, колегія суддів прийшла до висновку, що визначений розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, обставинам справи, її складності, необхідних процесуальних дій сторони, тому вимоги позивача про стягнення судових витрат на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню на суму 30000 грн., що відповідатиме вищезгаданим критеріям.

Керуючись, ст. 133,141,246, 270, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" - адвоката Ізвєкова В.В. про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" судовий збір сплачений за подання касаційної скарги у розмірі 11005 гривень 09 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30000 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту додаткової постанови.

Головуючий суддя : Боймиструк С.В.

Судді: Хилевич С.В.

Шимків С.С.