Справа № 535/1423/23
Провадження № 2/535/236/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Мальцева С.О.,

секретар судових засідань Білик Н.О,

за участі:

позивача - ОСОБА_1

свідок - ОСОБА_2

свідок - ОСОБА_3

свідок - ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в смт. Котельва Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великорублівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про встановлення факту, що має юридичне значення та продовження строку для прийняття спадщини;

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Великорублівської сільської ради Полтавської області, в якому просить:

1.Встановити факт, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на утриманні у гр. ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше одного року до дня її смерті. 2. Продовжити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Микілка Котелевського району Полтавської області, терміном два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні що позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач Великорублівська сільська рада Котелевського району Полтавської області у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, але надала до суду відзив на позов в порядку ст. 178 ЦПК України в якому просять суд провестисудове засідання без участі їхнього представника зазначивши, що позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності , вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, заслухавши пояснення позивача та свідків, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є правнучкою ОСОБА_7 по лінії матері, родинні відносини з якою посвідчують доданими до позову документами.

Прабаба ОСОБА_8 мала рідну тітку - ОСОБА_6 по лінії матері, яка проживала поряд з батьками позивачки в АДРЕСА_1 .

Батьки позивачки: ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та брат ОСОБА_10 , були зареєстровані та проживали за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить виписка із погосподарської книги за № 09-09/2369, надана виконавчим комітетом Великорублівської сільської ради Полтавського району Полтавської області 16.11.2023 року. До того ж без реєстрації у господарстві проживали дідусь з бабусею та прабабуся - ОСОБА_8 .

Так як родина була доволі великою, то з осені 1997 року (з 11 років) позивачка почала проживати в сусідньому господарстві з прабабою ОСОБА_6 , яка не мала ні чоловіка, ні дітей, проте мала свій будинок, господарство, присадибну ділянку. Бабуся ОСОБА_11 сприймала позивачку як за онучку. Вона ж, маючи пенсію, мала можливість утримувати позивачку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане Микілківською сільською радою Котелевського району Полтавської області 01.03.1999 року.

Відповідно до довідки за № 09-09/2367 від 16.11.2023 року, виданої виконавчим комітетом Великорублівської сільської ради Полтавського району Полтавської області вбачається, що гр. ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 з гр. ОСОБА_6 за вищевказаною адресою зареєстровані особи відсутні.

Родина позивачки здійснила ОСОБА_12 і після її смерті я повернулася проживати до господарства своїх батьків.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_6 входить земельна ділянка площею 3,72 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Великорублівської сільської ради Полтавського району Полтавської області та належала спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0272972 від 27.03.1997 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 172.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК (2003 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Таким чином, оскільки спадщина відкрилась 01 березня 1999 року, тобто до 01.01.2004 року, тому до даних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК УРСР у редакції від 18.07.1963 року.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст. 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Згідно ст. 531 ЦК УРСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті.

Відповідно до ст. 30 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року№ 2262-XII, непрацездатними членами сім`ї вважаються діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

У квітні 2023 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Ковпака Віталія Івановича з питанням заведення спадкової справи та видачі свідоцтва на спадщину на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом згідно ст. 531 ЦК УРСР як непрацездатна особа, що перебувала на утриманні померлої не менше одного року до дня її смерті.

За результатами її звернення, приватним нотаріусом було роз`яснено, що відповідно до ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняв спадщини або фактично вступити в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з даними Спадкового реєстру інформація щодо заведення спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 відсутня (інформаційна довідка № 72253847 від 26.04.2023 року). Відповідно до повідомлення Полтавського обласного державного нотаріального архіву № 2283/01-20 від 28.12.2022 року спадкова справа на майно ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проводилася.

Згідно підпункту 4.14 п. 4 глави 10 розділу Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Згідно підпункту 4.18 п. 4 глави 10 розділу Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку.

Оскільки позивачка заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 в нотаріальному контору в установлений законом строк не подала та фактично не вступила в управління або володіння спадковим майном, то є такою, що пропустила строк для прийняття спадщини, тож є неможливим видача свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі ст. 531 Цивільного кодексу УРСР (1963 року), оскільки факт її перебування на утриманні померлої ОСОБА_6 не менше одного року до дня смерті не встановлено.

У зв`язку з вищевикладеним, було рекомендовано звернутися до суду із заявою: про продовження строку на прийняття спадщини або із заявою, що фактично вступила в управління або володіння спадковим майном ОСОБА_6 ; про встановлення факту, що має юридичне значення, про що свідчить лист за № 171/01-16 від 26.04.2023 року, наданий приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Ковпаком В.І.

Відсутність можливості оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, стало підставою для звернення до суду з вимогою про захист невизнаних прав.

Щодо позовної вимоги про встановлення факту перебування на утриманні померлої не менше одного року до її смерті.

За життя ОСОБА_6 отримувала пенсію, а тому мала змогу та фінансово мене утримувала (тим самим допомагала моїм батькам), так як відносилася до мене як до своєї внучки, оскільки не мала ні рідних онуків, ні правнуків.

Так, згідно листа за № 05-2/1513 від 03.05.2022 року, наданого Відділом № 5 з питань призначення та виплати державної соціальної допомоги та надання інших видів соціальної підтримки населенню управління соціального захисту населення Полтавської райдержадміністрації повідомлено, що гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована по книгах державного архіву за № 594 та розмір отриманої нею пенсії за період з 01.01.1995 року по 31.01.1995 року складає: 388800; 01.02.1995 по 28.02.1996 - 389000; 01.03.1996 по 31.07.1996 - 2431000 - пенсія НОМЕР_2 - цільова допомога; 01.08.1996 по 31.08.1996 - 2694000 пенсія НОМЕР_3 - цільова допомога; 01.09.1996 по 01.03.1999 - 37 грн. 00 коп.

Факт перебування на утриманні позивачки ОСОБА_1 у прабаби ОСОБА_11 не менше одного року до дня її смерті підтверджується також письмовими заявами сусідів: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які засвідчили, що ОСОБА_1 проживала у своєї прабабусі ОСОБА_6 з 1997 року до дня її смерті. На той час будинок ОСОБА_9 був колгоспним, і у другій половині була тимчасово розташована пошта. У даній половині будинку проживало багато людей: батьки ОСОБА_15 , лілія та ОСОБА_16 , рідний дідусь та бабуся ОСОБА_15 , брат ОСОБА_17 , та прабабуся ОСОБА_8 , яка доводилася рідно. Бабусею її матері ОСОБА_3 , та рідною племінницею ОСОБА_6 . ОСОБА_1 щоденно приходила до батьків, але фактично проживала зі своєю прабабусею ОСОБА_6 , та була на її утриманні до дня смерті. ОСОБА_18 її одягала і купувала все необхідне до школи, дівчинка допомагала бабусі на огороді, та доглядала за тваринами.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , кожен окремо підтвердили перебування на утриманні у гр. ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше одного року до дня її смерті її правнучки ОСОБА_1 .

Згідно з п.2 ч.1 ст.315 ЦПК судом може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.8 постанови від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", чинної на час відкриття спадщини, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Встановлення факту перебування на утриманні у ОСОБА_6 не менш одного року до дня її смерті є необхідним для можливості закликання до кола спадкоємців за законом на підставі статті 531 ЦК УРСР.

Інші особи, які виявили бажання щодо оформлення спадщини після смерті ОСОБА_6 , відсутні.

Щодо позовної вимоги про продовження строку для подання заяви на прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 550 ЦК УРСР передбачено, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 24.06.83 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» (із змінами та доповненнями від 25.12.92) передбачений ст.549 ЦК Української РСР шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску.

Поважність пропуску позивачкою строку звернення з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини пояснюється наступним.

Поважність пропуску строку звернення з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини пояснюється тим, що на час відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) після смерті прабаби - ОСОБА_19 , мені виповнилось лише 13 років, а тому реалізувати своє спадкове право в рамках ЦК Української РСР до досягнення повноліття було можливо лише через свого законного представника, тобто матір - ОСОБА_3 чи батька - ОСОБА_9 , які не вчинили належних дій для реалізації спадкових прав.

Виходячи з положень ст.14 ЦК УРСР саме батьки відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР мали подати в інтересах своєї малолітньої доньки заяву про прийняття спадщини, однак цього не зробили.

Натомість, положення ч. 4 ст. 1268 ЦК України відповідно до якого малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину до даних правовідносин не застосовуються, так як вони виникли до набрання чинності ЦК України (2003 року).

До того ж позивачка не знала про наявність у ОСОБА_6 спадкового майна, яке можна було б успадкувати як спадкоємцем на підставі ст. 531 Цивільного кодексу УРСР (1963 року).

Лише у квітні 2022 року на адресу матері ОСОБА_3 надійшов лист за вих. №18 від 21.04.2022 року з СВК «Батьківщина», згідно якого було повідомлено наступне. У зв`язку з проведенням інвентаризації земельних ділянок (паїв) та її власників правління СВК «Батьківщина» з`ясовано, що мати , як родичка, може бути спадкоємцем земельної ділянки з кадастровим номером :00:005:0133 площею 5,6280 га, яка розташована на території В.Рублівка сільської ради і належала покійній ОСОБА_6 . На даний час ця земельна ділянка перебуває в оренді кооперативу як не витребувана.

Після того як наша родина дізналася про наявність спадкового майна у прабаби, вони звернулися за правовою допомогою для перевірки інформації щодо можливості закликання членів родини до кола спадкоємців та перевірки наявності спадкового майна.

03.05.2022 року адвокатом Кулик Ю.В. було зроблено відповідний адвокатський запит за № 1 на адресу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з метою надання відомостей щодо видачі сертифікату на право на земельну частку (па) та державного акту на земельну ділянку ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та до дня смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду повідомлення, згідно листа за № 29-16-0.164-1022/2-22 від 11.05.2022 року Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області повідомлено наступне. У «Списку громадян - членів сільськогосподарського підприємства «Правда» Котелевського району, який є додатком до державного акту на право колективної власності на землю КСП «Правда», дійсно значиться прізвище ОСОБА_6 . У відповідності до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), внесено запис №172 від 27.03.1997 на ім`я ОСОБА_6 , щодо реєстрації сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0272972 на земельну ділянку площею 3,72 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Великорублівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (КСП «Правда»). Відповідно до Книги записів про державну реєстрацію державних актів на про власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі до 01.01.2013 року, відомості щодо реєстрації державного акту на земельну ділянку на ім`я ОСОБА_6 відсутні.

Через початок повномасштабного вторгнення росії в Україну, загрозу військових дій на території нашої громади, недоцільність («не на часі») оформлення спадщини, позивачка була змушена відкласти звернення до нотаріуса до 2023 року.

На сьогодні позивачка має скрутне матеріальне становище, а тому потребує додаткового доходу. Саме з цією метою, дізнавшись про наявність спадкового майна у прабабусі у вигляді паю, який можна здати в оренду, позивачка й звернулася до нотаріальної контори. Інші спадкоємці у ОСОБА_6 відсутні.

Позивачка являється єдиною спадкоємицею за законом на підставі статті 531 ЦК УРСР та бажає прийняти спадщину, тому й звертається до суду з метою продовження ій додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки передбачений ст. 549 ЦК УРСР шестимісячний строк мною був пропущений з поважних причин.

Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Задовольняючи позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до Великорублівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про встановлення факту, що має юридичне значення та продовження строку для прийняття спадщини, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись 10, 13, 81, 141, 265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 3, 1261, 1268, 1270, 1272 Цивільного кодексу України та вимогами Європейської конвенції з прав людини, суд;-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Великорублівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про встановлення факту, що має юридичне значення та продовження строку для прийняття спадщини, задовольнити повністю.

Встановити факт, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на утриманні у гр. ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше одного року до дня її смерті.

Продовжити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Микілка Котелевського району Полтавської області, терміном два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана через Котелевський районний суд Полтавської області.

У повному обсязі рішення складено протягом десяти днів.

Суддя С.О. Мальцев