Справа № 686/770/24
Провадження № 2/686/2081/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2024

м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Салоїд Н.М.,

секретаря судового засідання Лоб І.А.

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

та представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2024 року ОСОБА_3 звернулася до з позовом до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди в розмірі 122 000 грн., посилаючись на те, що 09.09.2018 року приблизно о 20 год. 30 хв. водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Audi Q7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Чорновола, навпроти будинку № 33 у м. Хмельницькому здійснив наїзд на її сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження від яких помер у кареті швидкої медичної допомоги

09.09.2022 за фактом дорожньо-транспортної пригоди Головним управлінням Національної поліції у Хмельницькій області матеріали про вчинення кримінального правопорушення , передбаченого частиною 2 статті 286 КК України було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000388.

Постановою від 28.12.2022 року слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області Крищука О.А. кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000388 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Проте, відповідно до частини 5 статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Оскільки, ОСОБА_3 є матір`ю загиблого у зв`язку з його смертю їй спричинена значна та непоправна шкода, яка виражена у моральних стражданнях. які будуть переслідувати її довготривалий час, перенесених нею моральних переживань, які продовжують тривати по даний час, і ніколи не закінчаться та пов`язаних з цим істотними вимушеними змінами у її життєвих стосунках. Втрата сина спричинила їй глибоку душевну рану. В зв`язку з трагічною смертю рідної людини порушено нормальний спосіб її життя, і доводиться докладати значних зусиль для організації свого життя. Просить стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 122 000 грн.

Ухвалою суду від 31.01.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено справу в підготовче засідання.

20.02.2024 до суду надійшов відзив відповідача, в якому представник просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилався на те, що старшим слідчим ГУНП у Хмельницькій області кримінальне провадження № 0000088 внесеного до ЄРДР 09809.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 06.02.2023 скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 23.02.2023 ухвалу слідчого-судді Хмельницького міськрайонного суду та постанову слідчого від 28.12.2022 про закриття кримінального провадження залишено без зміни.

22.03.2024 ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 22.03.2024 підготовче провадження закрите та справу призначено до розгляду по суті.

23.04.2024 ухвалено рішення у справі.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила судове засідання проводити за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити.

Представник позивача заявлені вимоги підтримав та просить їх задовольнити повному обсязі. Вважає, що перебування потерпілого ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння не свідчить про усвідомлене бажання заподіяти шкоду самому собі. Відповідачем не доведено і обставин, що загиблий ОСОБА_6 передбачав, бажав чи свідомо допускав настання дорожньо-транспортної пригоди із наслідками, спрямованими на заподіяння собі смерті.

Представник відповідача в судовому засіданні заявленого позову не визнав. Покликається на те, що досудовим слідством було встановлено, що 09.09.2022 близько 20 години 50 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «AUDI Q7» реєстраційний номер НОМЕР_2 . Рухаючись а межах м. Хмельницького по проїзній частині вул..ю Чорновола, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину зліва направо відносно напрямку руху вказаного автомобіля у невстановленому для того місці. При цьому водій не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_6 шляхом екстреного гальмування, оскільки величина відстані необхідної для повної зупинки автомобіля, в умовах скоєння пригоди, значно перевищує величину відстані, на якій пішохід ОСОБА_6 перетинав проїзну частину від передньої частини автомобіля.

Окрім того, пішохід ОСОБА_6 в момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння (близько 5,11 проміле алкоголю в крові, що є умовно смертельною дозою, і на думку відповідача сам,своїми діями спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Суд, вислухавши доводи представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача проти позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.09.2022 року близько 20 години 50 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Audi Q7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Чорновола навпроти будинку № 33 у м. Хмельницькому здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину зліва направо відносно напрямку руху автомобіля «Audi Q7» у невстановленому для того місці.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження від яких помер у кареті автомобіля швидкої медичної допомоги під надання йому медичної допомоги.

За даним фактом ДТП до ЄРДР 09.09..2022 року внесено дані та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Хмельницькій області про закриття кримінального провадження від 28.12.2022 означене кримінальне провадження за фактом ДТП закрито за відсутністю складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 ККУ

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.02.2023 року постанову слідчого СУ ГУ НП в Хмельницькій області від 28.12.2022 року залишено без зміни, а скаргу потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без задоволення.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 23 лютого2023 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_7 ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 06.02.2023 залишено без зміни.

З матеріалів справи вбачається, та не оспорювалось сторонами, що ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відповідно до договору страхування відшкодувало позивачу моральну шкоду в розмірі 12 мінімальних заробітних плат в сумі 78 000 грн.

Згідно із ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Кримінальне провадження стосовно відповідача ОСОБА_5 закрито за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Проте, навіть за вказаних обставин, матір потерпілого має право на відшкодування шкоди, завданої їй в результаті дорожньо-транспортної пригоди, адже будь-яких доказів на підтвердження того, що ДТП та смерть ОСОБА_6 сталася внаслідок його неправомірних дій суду не надано, і суд таких не встановив.

Згідно положень ч. 1ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За змістом положень п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Частиною 1 статті 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом норми ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 3 - ч. 5 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач обґрунтовує тим, що внаслідок протиправних дій відповідача їй було завдано тяжкі душевні страждання, спричинені смертю сина, внаслідок чого вона усвідомлювала непоправність втрати, порушився її устрій життя, вона вимушена докладати більше зусиль для організації свого життя, втратила душевний спокій. Вона втратила сина, який мав бути її опорою, був найближчою людиною для неї, щоденні думки та спогади чинять на неї психотравмуючу дію. Для відновлення фізичного стану після нервового стану, їй необхідні було купувати ліки.

Встановлені судом обставини свідчать, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач зазнала непоправної втрати здоров`я, об`єктивно смерть сина викликала у неї переживання та душевні страждання, страждання внаслідок смерті близької людини, порушення звичного способу життя. А тому суд приходить до висновку про доведеність факту заподіяння їй моральної шкоди та наявність підстав для її відшкодування.

З урахуванням наявних у справі доказів, конкретних обставин справи, встановлених судом, обставин дорожньо-транспортної пригоди, оцінюючи доводи позивача, наведені на обґрунтування позовних вимог про стягнення моральної шкоди, та з огляду на характер, обсяг та тривалість моральних страждань позивача, ступінь тяжкості негативних наслідків, фізичного та психологічного болю, який в свою чергу викликав стрес, порушення звичного ритму та способу її життя, з урахуванням принципу співмірності та розумності, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 40 000 грн. і саме така сума на думку суду є обґрунтованою та відповідає обставинам справи, з врахуванням сум страхової виплати.

При цьому суд враховує, що потерпілий перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, перетинав проїзну частину дороги у невстановленому для цього місці, і така груба необережність самого потерпілого призвела до даної дорожньо-транспортної пригоди

Згідно положень частини 2 статті 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Посилання сторони відповідача на те, що за фактом ДТП винність особи не встановлена є необґрунтованим та безпідставним, оскільки за вимогами положень п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України, встановлено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до вимог статті 14 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір на користь держави пропорційно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.12,76-83,89,263-265 ЦПК України, суд -

У х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 40 000 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 400 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29 квітня 2024 року.

Позивач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Суддя: