Справа № 463/4718/24 Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р. Р.
Провадження № 22-ц/811/3021/24 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м.Львів

Справа № 463/4718/24

Провадження № 22-ц/811/3021/24

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду міста Львова, постановлену у м. Львові 16 вересня 2024 року у складі судді Грицка Р.Р. у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення аліментів на дитину,-

встановив:

2 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Личаківським районним судом м. Львова 29 травня 2024 року у справі заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з нього ( ОСОБА_1 ) аліментів на дитину. Заяву обґрунтовує тим, що Личаківським районним судом м.Львова 29 травня 2024 року видано судовий наказ у справі заявою ОСОБА_2 про стягнення з нього ( ОСОБА_1 ) аліментів на дитину, яким стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 28 травня 2024 року, до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що такий судовий наказ слід переглянути за нововиявленими обставинами, які не були відомі суду на час його видачі, а саме: син ОСОБА_4 фактично не проживає із стягувачем ОСОБА_2 за однією адресою, а проживає з її батьками у с. Привільне Дубенського району Рівненської області. ОСОБА_2 самоусунулась від виховання та утримання сина. Стверджує, що забезпечує сина, що підтверджується відповідними доказами, які не були відомі суду. Матеріали заяви про видачу судового наказу не містять доказів перебування сина на утриманні стягувача. Вважає, що винесений 29 травня 2024 року судовий наказ не відповідає дійсним обставинам та просить його скасувати.

Ухвалою Личаківського районного суду міста Львова 16 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Личаківським районним судом м.Львова 29 травня 2024 року у справі заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на дитину. Судовий наказ № 463/4718/24 від 29 травня 2024 року виданий Личаківським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 28 травня 2024 року до досягнення дитиною повноліття залишено в силі.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права. Просить ухвалу суду скасувати. Зазначає, що до звернення з заявою про видачу судового наказу, на момент її подання та на час видачі судового наказу, він (заявник) систематично перераховував ОСОБА_2 кошти на сина ОСОБА_4 в сумі 7 500 грн., що є в 3,6 рази більше ніж стягнута з нього судовим наказом сума. Судом першої інстанції в порушення ст.ст. 2,15,43 ЦПК України, ст.ст. 181,184 СК України, не враховано, що ОСОБА_4 фактично не проживає з ОСОБА_2 . Вона постійно проживає та здійснює свою трудову діяльність у м. Львові та з осені 2023 року самоусунулася від утримання, догляду та виховання сина та незаконно, без його ( ОСОБА_1 ) відома та згоди змінила місце проживання дитини. Стверджує, що син сторін проживає у с. Привільне Дубенського району Рівненської області з батьками ОСОБА_2 .

18 листопада 2024 року ОСОБА_2 подала до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, у якому посилається на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Встановлено, що Личаківським районним судом м. Львова 29 травня 2024 року видано судовий наказ у справі заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на дитину, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 аліменти на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 28 травня 2024 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 26 квітня 2024 року, складеного Привільненською сільською радою, вбачається, що ОСОБА_2 та її син ОСОБА_4 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , разом із батьками ОСОБА_2 . Дитина відвідує дошкільний навчальний заклад у с.Привільне, а мати працює дистанційно із дому.

ОСОБА_2 утримує свого малолітнього сина ОСОБА_4 , що підтверджується відповідними розрахунковими квитанціями.

ОСОБА_1 періодично здійснював оплату витрат на дитину (придбання одягу, іграшок, тощо), що підтверджується відповідними розрахунковими квитанціями. Вказані витрати містять не постійний характер.

Встановивши відсутність обставин, які суттєво впливають на прийняте судом рішення, виходячи з того, що жодна обставина, на яку посилається ОСОБА_1 у своїй заяві, не є нововиявленою обставиною, а наведені заявником обставини не звільняють його від обов`язку, як батька утримувати дитину, а також те, що розмір аліментів, присуджений до стягнення, визначений та відповідає вимогам чинного законодавства України, суд першої інстанції прийшов до висновку, що у задоволенні заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами слід відмовити, а судовий наказ залишити в силі.

З такими висновками суду колегія суддів погоджується з врахуванням наступного.

Згідно із частиною восьмою статті 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Частиною першою ст.423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 3 серпня 2022 року у справі №919/11027/18, провадження №12-7звг22, пункт 5.3).

Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі №127/10129/17, провадження №14-549зц18, пункт 26).

Обставини, які могли бути встановлені при розгляді справи у разі виконання учасниками справи та судом вимог процесуального закону (змагальність, диспозитивність тощо), не можуть визнаватися нововиявленими (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі №345/1362/20, провадження №61-8675св21).

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені процесуальним законом, відсутні, а також якщо ці обставини були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі №127/10129/17, пункти 27, 28).

Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, доказ, який підтверджує обставини, що виникли після рішення, або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі №9901/819/18, пункт 6.38).

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання. У цьому контексті ЄСПЛ неодноразово наголошував, що сама по собі наявність у національних законодавствах процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами не суперечить праву на справедливий судовий розгляд та принципу правової визначеності, якщо зазначений вид перегляду використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення ЄСПЛ у справі «Попов проти Молдови» №2).

Процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами має бути використана у спосіб, сумісний із пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 глави 3 розділу V ЦПК України з метою перегляду за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення аліментів дає підстави для висновку, що такими нововиявленими обставинами є юридичні факти, які існували на час видачі судового наказу, є істотними для розгляду заяви про його видачу, тобто могли вплинути на висновки суду про права та обов`язки заявника і боржника. Нововиявлені обставини є також обставини, які виникли після набрання судовим наказом законної сили, але віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами (постанова Верховного Суду від 30 серпня 2021 року у справі №461/1229/20, провадження №61-15179св20).

ЄСПЛ зауважує, що процедура скасування судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що віднайдено докази, які раніше не були об`єктивно доступними та які можуть призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка вимагає скасування судового рішення, має довести, що вона не мала можливості надати суду докази до закінчення судового розгляду і що такі докази мають вирішальне значення для справи.

Практика ЄСПЛ щодо перегляду судових рішень дозволяє зробити висновок, що нововиявленими обставинами можуть бути визнані обставини, які: а) існували під час розгляду справи судом; б) не були відомими суду та учасникам справи під час розгляду справи судом; в) мають істотне значення для справи і можуть призвести до іншого результату судового розгляду (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) (рішення ЄСПЛ від 26 червня 2018 року у справі «Industrial Financial Consortium Investment Metallurgical Union проти України», від 9 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України»).

Відтак, чинне законодавство України, також практика ЄСПЛ до нововиявлених обставин відносять факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Такі обставини мають бути відповідним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає існування доказу або факту, який має значення для з`ясування обставин справи, раніше не був відомий, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 3 серпня 2022 року у справі №910/11027/18).

У випадку незгоди з судовим наказом боржник вправі захистити своє право шляхом подачі позову про зменшення розміру аліментів (припинення стягнення, тощо) (ч. 7 ст. 170 ЦПК України).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 грудня 2021 року у справі №492/990/20 та постанові від 17 березня 2023 року у справі №761/36042/20.

У порядку наказного провадження вирішуються безспірні вимоги, передбачені ст. 161 ЦПК України, без перевірки обґрунтованості заявлених стягувачем вимог по суті (п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими у розумінні ст. 423 ЦПК України, оскільки ці обставини були відомі на час розгляду справи, вони не підлягають дослідженню під час вирішення питання стягнення аліментів в порядку наказного провадження, а тому не можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування оскаржуваної ухвали не встановлені.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391, 423-429 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 16 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2024 року.

Головуючий_-_____________________Т.І.Приколота

Судді: _______________ Ю.Р. Мікуш _______________ Р.В. Савуляк