Справа № 588/306/24
Провадження № 2/588/142/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Огієнка О.О., за участю секретаря судових засідань Міронченко Г.О., представника відповідачки ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Мужик Н.Т. у лютому 2024 року звернувся до суду із указаним позовом мотивуючи вимоги тим, що 07.10.2021 між Акціонерним товариством «Альфа Банк» та ОСОБА_2 було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 501368797, відповідно до якої банк зобов`язувався надати позичальниці кредит, а остання зобов`язувалася у порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та ніші платежі. Також умовами договору передбачено, що у випадку невиконання ОСОБА_2 умов договору остання зобов`язана достроково виконати всі боргові зобов`язання перед АТ «Альфа Банк» протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації.

АТ «Альфа Банк» свої зобов`язання за договором виконало та надало ОСОБА_2 кредит. Однак відповідачка порушила зобов`язання, внаслідок чого має заборгованість у розмірі 313882,44 грн.

12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк», про що було внесено зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022.

З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідачки було направлено досудову вимогу про виконання договірних зобов`язань, яка залишилася без належного реагування.

Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просить суд стягнути із ОСОБА_2 на користь АТ «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором № 501368797 від 07.10.2021 у розмірі 313882,44 грн та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4708,24 грн.

Ухвалою суду від 26.02.2024 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до судового розгляду.

21.03.2024 представником відповідачки адвокатом Залавським О.В. був поданий відзив на позов, у якому останній вказав, що з оферти банку та інших матеріалів справи не можливо встановити волевиявлення ОСОБА_2 на надання згоди про надання кредиту, оскільки оферта не містить його засвідчення ні шляхом електронного підпису, ні шляхом підпису від руки. Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 було підписано оферту електронним підписом немає. Також не містить підпису відповідачки паспорт споживчого кредиту. При укладенні договору позивачем не дотримано вимоги про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які він вважав узгодженими. Жодними належним та допустимими доказами не підтверджується надання банком грошових коштів позичальнику. Розрахунок заборгованості неможливо прочитати людині з нормальним зором. У позовній заяві взагалі не конкретизовано з чого складається заявлена до стягнення сума 313882,44 грн, тобто не зазначено тіло, відсотки, комісія, неустойка, пеня та інші штрафні санкції, у разі їх нарахування, періоди нарахування. Також не зазначено період виникнення заборгованості. Дата повернення кредиту в оферті на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501368797 від 07.10.2021 вказана 07.10.2024. Ця ж дата зазначена в акцепті пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501368797, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 07.10.2021. Тобто строк повернення кредиту не настав. У матеріалах справи відсутні докази того, що банк належним чином повідомив відповідачку про вимогу повернути кредит достроково.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, але подав заяву в якій зазначив, що просить провести судове засідання без його участі та задовольнити позовні вимоги повністю.

Представник відповідачки у судовому засіданні заперечив проти позову, посилаючись на обставини викладені ним у відзиві на позов. Також представник відповідача зазначив, що до досудової вимоги не додано підтвердження повноважень особи, яка її підписала та розрахунок заборгованості. Відсоткову ставку в розмірі 28% річних можливо розгледіти у кредитному договорі, але інші умови важко прочитати. Відповідачка брала багато кредитів, тому не пам`ятає точно чи брала цей кредит. Документи були спалені під час окупації. Оферту відповідачка підписувала. Якщо суд дійде висновку про те, що договір було укладено, то просить стягнути заборгованість з урахуванням сплачених відповідачкою платежів. Досудова вимога не була вручена відповідачці, а повернулась позивачеві.

Заслухавши пояснення представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 07.10.2021 між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» (після зміни найменування АТ «Сенс Банк») та ОСОБА_2 було підписано оферту та акцепт на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501368797 обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до яких відповідачці надано кредит у розмірі 301 000,00 грн на строк 36 місяців, шляхом перерахування коштів у розмірі 252335,65 грн на рахунок № НОМЕР_1 відкритий в ПАТ «Альфа-Банк», та шляхом перерахування коштів у розмірі 48664,35 грн на рахунок № НОМЕР_2 відкритий в ПАТ «Альфа-Банк». Також сторони погодили відсоткову ставку за користування кредитом у розмірі 28% річних та графік платежів (а.с. 3-5).

Крім того, 07.10.2021 ОСОБА_2 підписала анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (а.с. 6-8).

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Отже, зі змісту оферти та акцепту на укладання угоди про надання споживчого кредиту вбачається, що у них визначені основні істотні умови, характерні для кредитних договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальниця ОСОБА_2 погодилася на укладення вказаного договору саме такого змісту, про що свідчить підписання нею даного договору.

Наданий позивачем до кредитного договору паспорт споживчого кредиту суд не приймає як складову частину вказаного кредитного договору, зважаючи на те, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Такі висновки суду щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20.

Відтак, зміст укладеного сторонами договору та умови кредитування відображенів оферті та акцепті на укладання угоди про надання кредиту № 501368797, яку підписала ОСОБА_2 07.10.2021.

На виконання умов вказаного кредитного договору на рахунок позичальниці ОСОБА_2 07.10.2021 було перераховано обумовлену суму кредитних коштів (а.с. 23).

Із виписки по особовим рахункам вбачається, що відповідачка починаючи з 07.10.2021 користувалася кредитними коштами та частково погашала заборгованість (а.с. 24-32).

Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідачка належним чином не виконувала, що створило заборгованість розмір якої, згідно розрахунку позивача, станом на 05.09.2023 складає 313882,44 грн. Вказаний розмір заборгованості складається з наступного: заборгованість за кредитом - 217758,32 грн; заборгованість по відсоткам 96124,12 грн (а.с. 22).

Суд погоджується із вказаним розрахунком, оскільки він узгоджується з умовам укладеного між сторонами кредитного договору.

Відповідачкою не надано контррозрахунок заборгованості.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем, 12.01.2024 на адресу відповідачки була надіслана досудова вимога щодо виконання договірних зобов`язань та погашення заборгованості (а.с.33-37,105-109).

Стороною відповідача не спростовано презумпцію добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків при врученні відповідного листа.

Також щодо доводів представника відповідачки про те, що ОСОБА_2 не отримувала вимогу банку про усунення порушень суд зазначає, що у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 521/21255/13-ц (провадження № 14-600цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що боржник зобов`язаний виконати його обов`язок відповідно до умов договору. Тобто, порушивши права або законні інтереси кредитора, боржник зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи на звернення до суду з відповідним позовом. Враховуючи приписи статей 526, 527 і 530 ЦК України, направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання відповідних спорів. Невиконання кредитором обов`язку з направлення такого повідомлення (вимоги) не означає відсутність порушення його прав, а тому він може вимагати у суді виконання боржником обов`язку з дострокового повернення кредиту.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів, які б спростовували установлені судом обставини на підставі доказів наданих стороною позивача, відповідачкою не надано.

Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачкою належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги судом задоволені повністю, тому з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 4708,24 грн.

Керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором № 501368797 від 07.10.2021 у розмірі 313882 (триста тринадцять тисяч вісімсот вісімдесят дві) грн 44 коп., а також кошти на відшкодування судових витрат по оплаті судового збору в розмірі 4708 (чотири тисячі сімсот вісім) грн 24 коп.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», адреса місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, буд. 100, м. Київ, 03150, ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення суду складено 23.12.2024.

Суддя О. О. Огієнко