Справа № 128/1128/23
РІШЕННЯ

Іменем України

06 серпня 2024 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

при секретарі Літневській А.Р.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Вінницька районна державна нотаріальна контора, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Вінницької міської ради, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Вінницька районна державна нотаріальна контора, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що спадкодавець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав однією сім`єю з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Від їхнього офіційно зареєстрованого шлюбу народилося двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4 , у віці 74 роки. На день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на спадкове майно, на житловий будинок з господарськими будівлями, який находиться за адресою: АДРЕСА_1 . Слід зазначити, що за життя спадкодавець ОСОБА_4 заповіту не залишив. Разом з ОСОБА_4 однією сім`єю проживала його дружина ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав. Також разом з ОСОБА_4 однією сім`єю проживав його син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який прийняв спадщину, однак не оформив своїх спадкових прав. Дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , не прийняла, на день смерті батька проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується штампом в паспорті громадянина України від 06.02.1985 року. Вказують, що діти спадкодавця ОСОБА_4 - син ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавали. Відтак, спадкоємцями першої черги за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_4 є - дружина ОСОБА_5 та син ОСОБА_6 , які спадщину фактично прийняли, але не оформили спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер син ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_5 , у віці 98 років. Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на спадкове майно на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке вона прийняла після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , але не оформила та за життя спадкодавець ОСОБА_5 заповіту не залишила.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 є за правом представлення внуки: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . У встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до Вінницької районної державної нотаріальної контори подала внучка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , заяву про відмову від прийняття спадщини до Вінницької районної державної нотаріальної контори подав внук ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Відповідно до матеріалів спадкової справи інших спадкоємців за законом або за заповітом не має, окрім позивача ОСОБА_1 . Відповідач ОСОБА_2 , як вже було зазначено, подав заяву про відмову від прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 - дочка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 заяви про прийняття спадщини чи заяви про відмову від прийняття спадщини до Вінницької районної державної нотаріальної контори не подавала. На день смерті з матір`ю ОСОБА_5 не проживала. До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_13 , спадкоємцем якого була його дружина, ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

Позивач вказує, що відповідно до Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок НОМЕР_3 від 17 грудня 1987 року виданого Виконавчим комітетом Вінницького районної Ради народних депутатів Вінницької області, яке зареєстроване у Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації 17.12.1987 року, - цілий житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 , дійсно належить ОСОБА_4 . Свідоцтво видано на підставі рішення Виконавчого комітету Вінницького районної Ради народних депутатів Вінницької області за №271 від 24.10.1986 року.

26 лютого 2019 року спадкоємицею ОСОБА_1 були подані до Вінницької районної державної нотаріальної контори документи, підтверджуючі факт родинних відносин між родичами та правовстановлюючі документи на житловий будинок під АДРЕСА_1 . 26 лютого 2019 року за №408/02-31 була винесена постанова Вінницької районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок під АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_13 , спадкоємцем якого була його дружина, ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_14 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Відмова обґрунтована тим, що у наданому свідоцтві № НОМЕР_1 про право особистої власності на жилий будинок, відсутній відбиток гербової печатки Вінницької районної Ради народних депутатів та підпис посадової особи.

З огляду на вищевикладене позивач звернулась з даним позовом до суду, яким просить визнати право власності в порядку спадкування за законом.

В судове засідання сторони не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Панасюк І.І. подав суду заяву згідно якої позов підтримує в повному обсязі та просить його вимоги задовольнити, змін та доповнень не має, справу просить слухати за його відсутності. Одночасно просить його клопотання про поновлення строків звернення до суду із позовною заявою задоволити.

13.11.2023 року представником позивачки адвокатом Панасюком І.І. було подано заперечення на клопотання про застосування позовної давності від 29.08.2023 року, яке мотивується наступним. Представник позивача вказує, уразі заперечення проти позову відповідачу слід подати до суду свій відзив на позов та додані до нього документи (відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі) та надіслати копію відзиву та додані до нього документи іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Роз`яснено відповідачу, що в разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Як вже було зазначено Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 21 липня 2023 року було закрито підготовче судове засідання справу призначено до судового розгляду по суті на 15.09.2023 року, а клопотання про застосування строків позовної давності подано стороною відповідача Вінницькою міською радою лише 29.08.2023 року, тобто пропущено строк для подачі зазначеного клопотання. Оскільки відповідно до ч.3 ст. 83 ЦПК України відповідач повинний подати суду докази разом з поданням відзиву, та ч.8 ст. 83 ЦПК України докази не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Відтак, відповідач Вінницька міська рада подала клопотання про застосування строку позовної давності після спливу часу, встановленого в ухвалі Вінницького районного суду Вінницької області від 28 березня 2023 року, а саме: подача документів на протязі 15 днів з моменту вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Окрім цього, відповідач Вінницька міська рада подала клопотання про застосування строку позовної давності після проведення та закриття підготовчого судового засідання 21 липня 2023 року. Окрім цього, будь-якій стороні по справі зазначене клопотання не надсилалось не вручалось як вимагає ч. 9 ст. 83 ЦПК України, суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи. Відтак вважають, що відповідач Вінницька міська рада подала клопотання про застосування строків давності з пропуском строку для подачі доказів (клопотань), який зазначений в ухвалі Вінницького районного суду Вінницької області від 28 березня 2023 року, без направлення стороні позивача, іншого відповідача, третьої особи, та після закриття підготовчого судового засідання. Одночасно звертають увагу, що 26 лютого 2019 року за №408/02-31 була винесена постанова Вінницької районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відмовлено ОСОБА_8 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок під АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_13 , спадкоємцем якого була його дружина, ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_14 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Відмова обґрунтована тим, що у наданому свідоцтві № НОМЕР_1 про право особистої власності на жилий будинок, відсутній відбиток гербової печатки Вінницької районної Ради народних депутатів та підпис посадової особи. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України ). Після отримання вище зазначеної постанови ОСОБА_1 звернулась до адвоката Кудельського А.А. про надання правової допомоги. 06.08.2020 року був поданий позов до Вінницького районного суду Вінницької області. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 10 серпня 2020 року по справі №128/1984/20 позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом залишено без руху. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 20 серпня 2020 року по справі №128/1984/20 за позовом ОСОБА_1 до Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом повернуто позивачу позовну заяву разом з доданими матеріалами. В подальшому адвокат Кудельський А.А. представляючи позивача ОСОБА_1 знову звернувся з позовом до суду. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 25 листопада 2020 року по справі №128/3201/20 за позовом ОСОБА_1 до Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом знову було залишено без руху. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 05 січня 2021 року по справі №128/3201/20 за позовом ОСОБА_1 до Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом знову було повернуто позовну заяву позивачу разом з доданими матеріалами. В період з лютого 2021 року по грудень 2022 року адвокат Кудельський А.А. запевняв позивача ОСОБА_1 про продовження розгляду справи в суді, та що справа ще не закінчена. В зазначений період адвокат Кудельський А.А. зустрічі з позивачем ОСОБА_1 уникав, на телефонні дзвінки не відповідав. Внаслідок, після з`ясування всіх обставин справи, позивач ОСОБА_1 уклала новий договір про надання правничої допомоги з адвокатом Панасюк І.І. В березні 2023 року представником позивача адвокатом Панасюк І.І. було подано позовну заяву про визнання права власності в порядку спадкування за законом до Вінницького районного суду Вінницької області. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 28 березня 2023 року було відкрито провадження по цивільній справі №128/1128/23. В подальшому, відповідно до ч. 1 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затверджено Законом «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»»№ 2102-IX від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан. Указом Президента України № 133/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків. Відтак, в період з 24 лютого 2022 року по березень 2023 року дату звернення до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом запроваджений воєнний стан на території України. Позивач ОСОБА_1 вважає, що строки звернення з вище зазначеним позовом не пропущено, оскільки в зазначені вище періоди неодноразово подавались до суду позовні заяви з цього ж предмету позову, однак в зв`язку з не компетентністю адвоката Кудельського А.А. - залишались буз руху та повертались позивачу, окрім зазначеного були наявні загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, прикладом є останні події, які сталися 14 липня 2022 року щодо ракетних ударів по м. Вінниця, по місцю яке знаходиться в 300 метрів від Вінницького районного суд Вінницької області. Зазначають, що вказана від 26 лютого 2019 року за №408/02-31 постанова Вінницької районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачем була оскаржена до Вінницького районного суду Вінницької області 06.08.2020 року коли був поданий перший позов до суду. В решти періоди строки позовної давності призупинялись в зв`язку з неодноразовим зверненням до суду, а відтак позовна заява подана в березні 2023 року без пропущення строку позовної давності.

05.08.2024 року адвокатом Панасюком І.І. було подано клопотання про поновлення строку для подачі позовної заяви про визнання права власності в порядку спадкування за законом, за яким просять поновити ОСОБА_1 та адвокату Панасюку Ігорю Івановичу строк для подачі позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Пояснюють, що спадкодавець ОСОБА_5 за своє життя набула право власності на вищевказану нерухомість відповідно до закону. Проживала із спадкодавцями понад 20 (двадцять) років. На даний час проживає в спадковому будинку разом зі своєю родиною. Спадкове майно, яке оспорюється Вінницькою міською радою є її єдиною власністю де вона може проживати разом з родиною, іншої нерухомості не має. Приймаючи до уваги те, що позивач ОСОБА_8 є спадкоємцем за законом та прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, відсутній спадковий спір між спадкоємцями, підтвердженням цього є наявність у цивільній справі заяв щодо визнання позову від відповідача ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_3 , проте вона не може оформити право власності на вказане спадкове майно у зв`язку з тим, що Свідоцтво про право власності на житло не проставлена гербова печатка, та відсутній підпис посадової особи, враховуючи, що іншого шляху для захисту спадкових прав позивач не має, приходимо до висновку до можливості задоволення клопотання про поновлення строку для подачі позову, задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.

Представник відповідача Вінницької МР в особі Сінкевич Л.О. подала суду заяву, згідно якої справу просить розглядати у її відсутність, проти задоволення позовних вимог заперечує. Також, 29.08.2023 року було подано клопотання про застосування позовної давності, мотивоване тим, що з матеріалів справи вбачається, що постанова Вінницької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії №408/02-31 винесена 26.02.2019 року. Вказана постанова позивачем не оскаржувалась. Однак, з позовом позивач звернулась лише 21.03.2023 року. Отже, обставини, що унеможливлюють оформлення права власності на спадкове майно стали відомі позивачеві з моменту винесення постанови державним нотаріусом. Відтак відповідач вважає, що пропущено строк на звернення до суду.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву про визнання позовних вимог, не заперечує проти їх задоволення та просить винести рішення по справі. Судове засідання провести у його відсутність.

Третьою особою Вінницькою районною державною нотаріальною конторою надано суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, при винесенні судового рішення покладаються на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_3 надала суду заяву про визнання позовних вимог, не заперечує проти їх задоволення та справу просить слухати у її відсутність.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спадкодавець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав однією сім`єю з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заперечень з приводу даного факту не надійшло.

Від офіційно зареєстрованого шлюбу ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 народилося двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке зареєстроване сільською радою села Великі Хутора Вінницького району Вінницької області та видане 27.03.1956 року, про що зроблений відповідний актовий запис №124 (а.с.16) та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке зареєстроване сільською радою села Великі Хутора Вінницького району Вінницької області та видане 27.03.1956 року, про що зроблений відповідний актовий запис (а.с.18-19).

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4 , у віці 74 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького районного управління юстиції Вінницької області 24.11.2009 року, про що зроблений відповідний актовий запис за №80 (а.с.12); на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання від 29.07.2020 року за №508, виданої Виконавчим комітетом Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на спадкове майно, на житловий будинок з господарськими будівлями, який находиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 34, 35-37,38, 39-40).

У встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців - не подавав, спадкова справа не заводилась.

Разом з ОСОБА_4 однією сім`єю проживав його син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання від 29.07.2020 року за №508, який прийняв спадщину, однак не оформив своїх спадкових прав (а.с.17).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , не прийняла, на день смерті батька проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується штампом в паспорті громадянина України від 06.02.1985 року (а.с.20-22).

Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Діти спадкодавця ОСОБА_4 - син ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавали.

Відтак, спадкоємцями першої черги за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_4 є - дружина ОСОБА_5 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які спадщину фактично прийняли, але не оформили спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер син ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Виконавчим комітетом Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області 01.06.2016 року, про що зроблений відповідний актовий запис за №36, який був зареєстрований на день смерті за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання від 29.07.2020 року за №508 (а.с.23,17).

ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_5 , у віці 98 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане виконавчим комітетом Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області 01.11.2017 року, про що зроблений відповідний актовий запис за №98 (а.с.14); на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання від 29.07.2020 року за №507, виданої Виконавчим комітетом Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.15). .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на спадкове майно на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке вона прийняла після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , але не оформила.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 є за правом представлення внуки: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке зареєстроване Новодністровською радою Сокирянського району Чернівецької області та видане 09.04.1982 року, про що зроблений відповідний актовий запис №49 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , (діти померлогоІНФОРМАЦІЯ_7 сина ОСОБА_6 ).

Відповідно до ст. 1266 ЦКУ передбачає, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення. Прямою низхідною лінією є низка поколінь від особи до своїх нащадків. Особою, від якої починається пряма низхідна лінія, виступає спадкодавець, який є предком, від якого походять його нащадки.

У встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до Вінницької районної державної нотаріальної контори подала внучка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , заяву про відмову від прийняття спадщини до Вінницької районної державної нотаріальної контори подав внук ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Відповідно до матеріалів спадкової справи інших спадкоємців за законом або за заповітом не має, окрім позивача ОСОБА_8 . Відповідач ОСОБА_2 як вже було зазначено подав заяву про відмову від прийняття спадщини (а.с. 83-88).

Згідно ч.1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Після смерті ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 - дочка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 заяви про прийняття спадщини чи заяви про відмову від прийняття спадщини до Вінницької районної державної нотаріальної контори не подавала. На день смерті з матір`ю ОСОБА_5 не проживала.

Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_13 , спадкоємцем якого була його дружина, ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

Відповідно до Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок НОМЕР_3 від 17 грудня 1987 року виданого Виконавчим комітетом Вінницького районної Ради народних депутатів Вінницької області, яке зареєстроване у Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації 17.12.1987 року, - цілий житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 , дійсно належить ОСОБА_4 . Свідоцтво видано на підставі рішення Виконавчого комітету Вінницького районної Ради народних депутатів Вінницької області за №271 від 24.10.1986 року (а.с. 34, 35-37, 38, 39-40, 41-45, 46-48).

26 лютого 2019 року спадкоємицею ОСОБА_8 були подані до Вінницької районної державної нотаріальної контори документи підтверджуючі факт родинних відносин між родичами та правовстановлюючі документи на житловий будинок під АДРЕСА_1 .

26 лютого 2019 року за №408/02-31 була винесена постанова Вінницької районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відмовлено ОСОБА_8 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок під АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_13 , спадкоємцем якого була його дружина, ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_14 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Відмова обґрунтована тим, що у наданому свідоцтві № НОМЕР_1 про право особистої власності на жилий будинок, відсутній відбиток гербової печатки Вінницької районної Ради народних депутатів та підпис посадової особи (а.с.49).

За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно до ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

За 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частинами 1-3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини .

Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1266 ЦКУ передбачає, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення. Прямою низхідною лінією є низка поколінь від особи до своїх нащадків. Особою, від якої починається пряма низхідна лінія, виступає спадкодавець, який є предком, від якого походять його нащадки.

Прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Також суд звертає увагу, що згідно до Рішення Європейського суду з прав людини справа» Віктор Назаренко проти України» ( заява № 18656/13) суд нагадує, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають «справедливого балансу» між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Ці принципи, які охоплюють усі аспекти процесуального законодавства Договірних

Сторін, також застосовуються в конкретній сфері вручення сторонам судових документів, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції не може тлумачитись як такий, що визначає конкретну форму вручення документів (див. рішення у справі «Авотіньш проти Латвії» [ВП] ( [GC]), заява № 17502/07, пункт 119, ЄСПЛ 2016). Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони матимуть змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (див. рішення у справі «Беер проти Австрії» (Beer v. Austria), заява № 30428/96, пункти 17, 18, від 06 лютого 2001 року). Невручення стороні належним чином судових документів може позбавити його або її можливості захищати себе у провадженні (див. рішення у справі «Заводнік проти Словенії» (Zavodnik v. Slovenia), заява № 53723/13, пункт 70, від 21 травня 2015 року, із подальшими посиланнями).

Прикінцевими та перехідними положеннями Цивільного кодексу України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257 (загальна позовна давність), 258 (спеціальна позовна давність), 259 (Зміна тривалості позовної давності), 362 (Переважне право купівлі частки у праві спільної часткової власності), 559 (Припинення поруки), 681 (Позовна давність, що застосовується до вимог у зв`язку з недоліками проданого товару), 728 (позовна давність, що застосується до вимог про розірвання договору дарування, 786 (Позовна давність, що застосовується до вимог, які випливають із договору найму), 1293 (право на оскарження дій виконавця заповіту) продовжуються на строк його дії.

Окрім цього, варто звернути увагу на постанову КЦС ВС від 22 березня 2023 року у справі № 463/6829/21-ц щодо визначення моменту виникнення права на спадщину. Верховний Суд зазначив, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є власником із часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. В свою чергу, відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Згідно із статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Верховний Суд у постанові від 22.09.2021 у справі № 227/3750/19 зазначив, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до Закону України «Про нотаріат» оформлення спадкових прав з видачею свідоцтва про право на спадщину здійснюють нотаріуси.

Нотаріус видає свідоцтво про право на спадщину лише за місцем відкриття спадщини, на основі ст. 66 Закону України «Про нотаріат» і у відповідності до вимог ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухомого майна).

При оформленні права на спадщину у відповідності до ст. 69 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах-посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна. Нотаріус або посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що на теперішній час дійсно існують перешкоди для оформлення позивачкою спадкових прав у нотаріальному порядку і за таких обставин визнання права власності на майно в порядку спадкування є компетенцією суду.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, при вирішенні судового спору суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Позивач не просить стягнути судові витрати з відповідачів, тому суд вирішує залишити їх за позивачкою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 1216, 1218, 1264, 1266, 1268, 1276 ЦК України, ст.ст. 2,11,12,13,206,247,263,264,265,355 ЦПК України, суд.-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який згідно до відомостей викладених, у технічному паспорті на будинок з господарськими будівлями та спорудами, виготовленому станом на 31 липня 2020 року, та складається з: житлового будинку під літерою «А» загальною площею 58,1 кв.м., житловою площею 40,4 кв.м.: вітальня під № «1-1» площею 4,3 кв.м.; кімнати під «1-2» площею 23,3 кв.м.; кімнати під «1-3» площею 12,8 кв.м.; кухні під № «1-4» площею 3,5 кв.м.; веранди під № «І» площею 14,2 кв.м.; а також з господарських будівель: веранда під літерою «а» площею 17,3 кв.м.; сарай під літерою «а1»; сарай під літерою «Г»; сарай під літерою «г»; погріб під літерою «Д»; хвіртка під «№1»; ворота під «№2»; криниця під № «3».

Судові витрати залишити за позивачкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - Вінницька МР, адреса: м. Вінниця, вул. Соборна,59;

Відповідач - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Третя особа - Вінницька районна державна нотаріальна контора, адреса: м. Вінниця, вул. Винниченка,29;

Третя особа - ОСОБА_3 адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення виготовлено 07.08.2024.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО