КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 362/5120/23 Апеляційне провадження № 22-ц/824/2250/2024Головуючий у суді першої інстанції - Марчук О.Л. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

секретар Цуран С.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2023 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Банк Форвард»,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 вернулась до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, у якій просила:

визнати неправомірною бездіяльність Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Києва) щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 та оголошення заборони його відчуження у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

зобов`язати уповноважену особу Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Києва) зняти арешт з рухомого та нерухомого майна боржника ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження, які накладені в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-672 від 28.02.2022, виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області.

Свою скаргу обґрунтовувала тим, що вона була боржником у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 у зв`язку із чим державним виконавцем було накладено арешт на її майно. Однак, вказане виконавче провадження закінчене, тому заявник просить визнати неправомірною бездіяльність Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) щодо невиконання вимог ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» в частині зняття арешту накладеного на майно (кошти) боржника та зобов`язати орган ДВС зняти арешт з майна боржника (а.с. 1-3).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.08.2023 задоволено скаргу. Визнано неправомірною бездіяльність Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) щодо невиконання вимог ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» в частині зняття арешту накладеного на майно (кошти) боржника у разі закінчення виконавчого провадження. Зобов`язано Васильківський ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), шляхом винесення відповідної постанови в порядку і відповідно до вимог статей 40 і 59 Закону України «Про виконавче провадження», прийняти рішення про зняття арешту, накладеного 19.11.2014 на майно (кошти) боржника, виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників, скасування інших вжитих виконавцем заходів щодо виконання рішення та провести інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження № НОМЕР_1. Вирішено питання розподілу судових витрат (а.с. 20).

В апеляційній скарзі, Васильківський ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), посилаючись на порушення норм процесуального права просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги. Вказує, що постанову про повернення виконавчого листа стягувачу було постановлено у зв`язку відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення. Тобто, зазначене виконавче провадження було завершено на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», однак, фактично не виконано, що не дає законних підстав для зняття арешту з майна боржника (а.с. 52-56).

16.04.2024 ОСОБА_2 подано пояснення по справі, у яких зазначає, що остаточне вирішення справи № 2 362/5120/23 може вплинути на його права та обов`язки як іпотекодержателя, так як при наявності постанов про арешт майна, він не має можливості провести переоформлення даного об`єкту. В судовому порядку, він стягувача по виконавчому листу № 2-672 від 28.02.2011 не змінював, жодного виконавчого провадження з приводу даного спору не відкривав і не планує. Матеріальних претензій до ОСОБА_1 не має, так як дійшли згоди, що остання передає у власність стягувача об`єкт іпотеки, але так як все майно її під обтяженням даної угоди вони не мають можливості досягнути (а.с.126-128).

16.04.2024 ОСОБА_1 подано відзив на апеляційну скаргу, у якому вказує, що оскільки 04.10.2016 виконавчий лист повернуто стягувачу, відповідно повторно пред`явити його до виконання стягувач міг у строк встановлений законом. Станом на подачу відзиву жоден виконавчий лист відносно заявника на виконанні не перебуває, відкриті виконавчі провадження відсутні. При цьому, збереження більше 10 років арешту, накладеного державним виконавцем з метою виконання судового рішення, за відсутності відкритих виконавчих проваджень та можливості продовження примусового виконання судового рішення, є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном боржника (а.с. 134-137).

09.05.2024 Васильківський ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) подано відповідь на відзив, де звертається увага на те, що судом першої інстанції не було досліджено, що в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-672 від 28.02.2011 виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості у розмірі 781 514,95 грн, заборгованість залишилась не сплачена внаслідок повернення виконавчого документу стягувачу, виконавче провадження не закінчено. У зв`язку з зазначеним, виконавча служба повністю підтримує апеляційну скаргу, заперечує відзив боржника у повному обсязі (а.с. 156-170, 192-198зв.).

У судовому засіданні представник Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) - Сазонович Ю.І. підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 заперечував проти поданої апеляційної скарги та просив її відхилити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно листа Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) від 03.07.2023 вих. № 32477, при перевірці відомостей АСВП та ЄДРВП було з`ясовано, що на примусовому виконання перебував виконавчий лист № 2-672 від 28.02.2011, виданий Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» боргу у розмірі 781 514,95 грн. З примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа у відділі перебувало виконавче провадження за номером ЄДРВП НОМЕР_1 на виконанні у період з 06.11.2014. Для забезпечення виконання рішення суду 19.11.2014 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. 23.01.2014 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», який втратив чинність 05.10.2016.

Згідно Договору про відступлення права вимоги від 10.04.2018 право вимоги за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_1 та АКБ «Банк ФОРУМ» було відступлене ОСОБА_2 , за зазначеним договором борг ОСОБА_1 в сумі 781 514,95 грн був актуальним.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції для огляду було надано оригінал Договору про відступлення права вимоги від 10.04.2018, та долучено копію договору до матеріалів справи.

Також, представником боржника надано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 22.05.2024, з якої вбачається, що на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № б/н, виданої 10.08.2011 Тетіївським ВДВС накладено арешт на все нерухоме майно (невизначене майно). Даний Витяг долучено до матеріалів справи.

08.06.2023 ОСОБА_1 звернулася до Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) із заявою про зняття арешту з належного їй нерухомого майна, накладеного постановою державного виконавця від 10.08.2011 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, на що їй було повідомлено про відсутність підстав для зняття вказаного арешту.

Із матеріалів справи, також, вбачається, що матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_1 знищені через закінчення строку зберігання їх в архіві відділу державної виконавчої служби, станом на теперішній час арешт, накладений на все майно заявника, не скасовано.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» та положень Інструкції № 512/5, державний виконавець, завершуючи виконавче провадження, зобов`язаний був зняти накладений на майно заявника арешт. (Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного суду від 27.03.2020 по справі №817/928/17).

04.10.2016 виконавчий лист повернуто стягувачу, відповідно повторно пред`явити його до виконання стягувач міг у строк встановлений законом.

Станом на час розгляду справи як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, жоден виконавчий лист відносно заявника на виконанні не перебуває, відкриті виконавчі провадження - відсутні.

Зокрема, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом (ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у відповідній редакції)

Відповідно до п. 2 ч. 1, 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі - в редакції чинній на час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із ст. 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із ст. 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із ст. 48 цього Закону.

Тож, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження. Після завершення виконавчого провадження ніякі інші дії державним виконавцем не проводяться.

Статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження», встановлювалось, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ст. 57 Закону). Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

В листі Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), зазначено, що не має підстав для скасування арешту боржника ОСОБА_1 , надати постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про закінчення виконавчого провадження та копії виконавчого документа не має можливості так, як виконавче провадження знищено.

Законом України «Про виконавче провадження», в редакції, чинній на час звернення заявника до виконавчої служби із заявою про зняття арешту, у ст. 59 визначено випадки, коли арешт з майна та коштів боржника знімається постановою державного виконавця чи постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. В той же час, ч. 5 наведеної статті передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Разом з тим, Законом України «Про виконавче провадження» не врегульовано правовідносини щодо припинення заходів примусового виконання виконавчого документа після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав відсутності майна у боржника, на яке може бути звернено стягнення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 1 статті 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

На день звернення ОСОБА_1 зі скаргою до суду, відкриті виконавчі провадження відсутні. У матеріалах справи відсутні будь-які документально підтверджені відомості про те, що в період з 23.01.2015 (повернення виконавчого листа стягувачу) до дня розгляду цієї справи органами державної виконавчої служби проводились виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа № 2-672 від 28.02.2011. Окрім цього, відсутні відомості про те, що наявні виконавчі провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору і витрат виконавчого провадження, тобто на час розгляду цієї справи відсутні відомості про будь-які відкриті виконавчі провадження, за якими ОСОБА_1 є боржником.

Оскільки станом на день розгляду скарги виконавчий лист № 2-672 від 28.02.2011, з січня 2015 року повторно не пред`явлений до виконання, а вчинення будь-яких дій державним виконавцем за межами виконавчого провадження є неможливим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків, що збереження більше десяти років арешту, накладеного державним виконавцем з метою виконання судового рішення, за відсутності відкритих виконавчих проваджень та можливості продовження примусового виконання судового рішення, є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном боржника ОСОБА_1 .

Наявність, за твердженням Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), заборгованості у ОСОБА_1 , що додатково викладено у доводах апеляційної скарги, не спростовує висновків про те що зі спливом 10 років (з дня повернення виконавчого листа стягувачу та до дня звернення зі скаргою) відсутні підстави для збереження арешту на майно ОСОБА_1 як боржника у виконавчому проваджені за відсутності виконавчих проваджень.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26.07.2023 у справі № 761/687/14.

Ані стягувачем, ані ВДВС не надано суду підстав збереження арешту, накладеного на майно ОСОБА_1 в 2014 році.

Окрім того, відповідно до Договору № 1070-Ф про відступлення (купівлі - продажу) права вимоги від 10.04.2018 за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № ТІА-ЕА- 2018-02-08-00187-а ОСОБА_2 став новим кредитором (стягувачом), до суду про заміну стягувача не звертався, зазначений договір є чинним.

З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що задовольняючи вимоги скарги, суд першої інстанції правильно керувався вимогами ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час вчинення виконавчих дій, про те, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Оскільки станом на день розгляду цієї справи у суді першої інстанції виконавчий лист № 2-672 від 28.02.2011 з жовтня 2011 року повторно не пред`явлений до виконання, за відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень питання про заміну сторони виконавчого провадження чи про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не вирішувалося; відсутні докази, що особа, яка вважає себе правонаступником стягувача ініціювала продовження виконавчих дій, а вчинення будь-яких дій державним виконавцем за межами виконавчого провадження є неможливим, апеляційний суд доходить переконання, що збереження більше 10 років арешту, накладеного державним виконавцем з метою виконання судового рішення, за відсутності відкритих виконавчих проваджень та можливості продовження примусового виконання судового рішення, є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном боржника ОСОБА_1 .

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, додаткового правового аналізу не потребують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишити без задоволення.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст складено 20 червня 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді