ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/1804/22Головуючий у 1-й інстанції Коротич І.А.
Провадження № 22-ц/817/482/24 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Хома М. В., Храпак Н. М.,

з участю секретаря - Іванюта О.М.

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу № 601/1804/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 лютого 2024 року (ухвалене суддею Коротичем І.А., дата складення повного тексту судового рішення 27 лютого 2024 року) в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про поділ житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка покликалася на те, що вона є власником частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями АДРЕСА_1 . Інша частина вказаного житлового будинку належить відповідачці ОСОБА_5 . Зазначає, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований на земельній ділянці площею 0.137 га, кадастровий номер :001:0365. Між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку, що призвело до неможливості укласти договір про поділ даного нерухомого майна в порядку, передбаченому ч.3 ст.367 ЦК України.

У зв`язку з наведеним просила суд:

1. Поділити в натурі житловий будинок АДРЕСА_1 з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 ;

2. Виділити ОСОБА_1 у приватну власність:

- приміщення 1-3 (кімната) площею 16.6 м2;

- приміщення А1-4 (коридор) площею 2.8 м2;

- приміщення А1-5 (кладова) площею 2.0 м2;

- приміщення А1-6 (кімната) площею 10.8 м2;

- частини приналежних господарських будівель;

3. Виділити ОСОБА_5 у приватну власність:

- приміщення А1-1 (кухня) площею 13.9 м2;

- приміщення А1-2 (кімната) площею 13.2 м2;

- приміщення А1-3 (кімната) площею 16.6 м2;

- приміщення А1-7 (кладова) площею 4.1 м2;

- приміщення А1-ІІ (веранда) площею 3.9 м2;

- приміщення А1-І (підвал) площею 3.3 м2;

- а3 (ґанок) площею 2.6 м2;

- частини приналежних господарських будівель.

4. Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

5. Провести поділ земельної ділянки площею 0.137 га, кадастровий номер: :001:0365, адреса: АДРЕСА_1 .

6. Виділити ОСОБА_1 у приватну власність частини земельної ділянки кадастровий номер :001:0365.

7. Виділити ОСОБА_5 у приватну власність частини земельної ділянки кадастровий номер :001:0365.

8. Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на земельну ділянку кадастровий номер :001:0365.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області суду від 18 травня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_5 в частині вимог про проведення поділу в натурі земельної ділянки, залишено без розгляду.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 лютого 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Виділено ОСОБА_1 на праві приватної власності в натурі частку із майна, а саме 49/100 частки житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що включає в себе:

- приміщення 1-2 кімната, площею 13.2 м2, вартістю 30801 грн;

- приміщення 1-3 кімната, площею 16.6 м2, вартістю 38735 грн;

- приміщення 1-4 коридор, площею 2.8 м2, вартістю 6534 грн;

- приміщення 1-5 кладова, площею 2.0 м2, вартістю 4667 грн;

- приміщення а5 ґанок, вартістю 1009 грн;

- приміщення Б-1 3/5 частини сараю, вартістю 28005 грн,

а всього 34.6 м2 по будинку, загальна вартість виділеного майна 109751 грн, що становить частки 49/100 долей по площі та 51/100 долей по вартості, сплатити грошову компенсацію 3203.00 грн.

Виділено ОСОБА_5 на праві приватної власності в натурі частку із майна, а саме - 51/100 частку житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що включає в себе:

- приміщення 1-1 кухня, площею 13.9 м2, вартістю 32435 грн;

- приміщення 1-6 кімната, площею 10.8 м2, вартістю 25201 грн;

- приміщення 1-6 кладова, площею 4.1 м2, вартістю 9567 грн;

- приміщення а4 підвал, площею 3.3 м2, вартістю 4415 грн;

- приміщення -ІІ веранда, площею 3.9 м2, вартістю 12142 грн;

- а3 ґанок, вартістю 915 грн;

- приміщення Б-1 2/5 частини сараю, вартістю 18670 грн,

а всього 38.4 м2 по житловому будинку, загальною вартістю виділеного 103345 грн, що становить частки 49/100 долей по площі та 51/100 долей по вартості, отримати грошову компенсацію 3203.00 грн.

Для забезпечення ізольованого користування виділеними приміщеннями будинку (дивитись Додаток № 2, другий варіант поділу), співвласникам необхідно провести будівельні роботи, а саме:

По 2 (другому) варіанту:

- ОСОБА_1 між приміщеннями позначеними 1-1, 1-2, 1-4 та 1-6 демонтувати дверні блоки і замурувати дверні прорізи, оштукатурити замуровану поверхню та побілити стіни, поклеїти шпалери;

- ОСОБА_5 пробити дверний проріз та влаштувати дверний блок між приміщеннями, позначеними 1-6 та 1-7.

Схема поділу житлового будинку по АДРЕСА_1 , згідно варіанту №2, зображена в Додатку № 2 до Висновку експерта № 306/23-22 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 14 серпня 2023 року.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на житловий будинок та господарські споруди за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію при відступленні від ідеальних часток житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 3203.00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1097.51 грн та 10515.56 грн витрат на проведення судової будівельно- технічної експертизи.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_5 подала на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що запропонований висновком експерта №306/23/22 від 14 серпня 2023 року перший варіант поділу спірного будинковолодіння в натурі є більш оптимальним як з точки зору рівності часток співвласників, розміру компенсації, так і з огляду на технічну можливість поділу будинку.

Звертає увагу на те, що враховуючи незадовільний технічний стан будинку, запропонований висновком експерта № 306/23/22 від 14 серпня 2023 року другий варіант поділу може призвести до руйнування стіни між приміщенням 1-6 кімната, площею 10.8 м2 та приміщенням 1-6 кладова, площею 4.1 м2.

У зв`язку з наведеним просить рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 лютого 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким здійснити поділ будинковолодіння за варіантом №1 висновку експерта №306/23/22 від 14 серпня 2023 року.

30 квітня 2024 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від позивачки ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Відзив мотивований тим, що запропонований висновком експерта № 306/23/22 від 14 серпня 2023 року другий варіант поділу є найбільш прийнятний з точки зору доцільності, наближений до ідеальних часток власності та потребує невеликих матеріальних витрат, більшість з яких має бути здійснено стороною позивачки.

Звертає увагу на те, що запропонований висновком експерта №306/23/22 від 14 серпня 2023 року перший варіант поділу позбавить ОСОБА_1 можливості виходу на вулицю, а лише залишиться вихід на город. Також, за першим варіантом для позивачки буде обмежений доступ на горище будинку.

У зв`язку з наведеним просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Бірук Тетяна Борисівна проти апеляційної скарги заперечили та просили рішення суду залишити без змін.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

13 червня 2024 року представник апелянта - адвокат Сідорова Ірина Анатоліївна через засоби електронного зв`язку (@mail.gov.ua) подала до апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з тим, що між сторонами вирішується питання про укладення мирової угоди.

Колегія суддів не приймає вищевказане клопотання, оскільки відсутні належні докази про направлення клопотання в електронний кабінет ЄСІТС чи на адресу сторони позивача. Крім того, клопотання подано адвокатом не через систему «Електронний суд» чи в паперовому вигляді, а на електронну пошту апеляційного суду, чим порушено вимоги ст.ст.14, 183 ЦПК України. Більше того, в судовому засіданні 13 червня 2024 року встановлено, що між сторонами не ведуться переговори щодо укладення мирової угоди.

Заслухавши доповідача, пояснення позивачки та її представника, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на підставі свідоцтва на право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Кременецької нотаріальної контори за реєстровим номером 199 від 14 червня 2013 року, належить по частині будинковолодіння, що складається з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та сараю. Загальна площа будинку 70.60 кв.м. (а.с.10).

Як слідує із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-018 від 24 травня 2018 року, будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться на земельній ділянці площею 0.1370 га, кадастровий номер :03:001:0365 (а.с.22-24).

Згідно висновку експерта №306/23-22 від 14 серпня 2023 року, за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи, розподіл будинковолодіння АДРЕСА_1 , є можливим з технічної точки зору (з виконанням необхідних переобладнань) та запропоновано три варіанти поділу. Житловий будинок було розподілено експертом на дві його частини, проведено розподіл будівлі між двома співвласниками (а.с.104-134).

В судовому засіданні в суді першої інстанції позивачка ОСОБА_1 просила виділити їй в натурі приміщення і будівлі за другим варіантом висновку експерта, відповідно до якого у натурі їй в житловому будинку виділяються:

- приміщення 1-2 кімната, площею 13.2 м2, вартістю 30801 грн;

- приміщення 1-3 кімната, площею 16.6 м2, вартістю 38735 грн;

- приміщення 1-4 коридор, площею 2.8 м2, вартістю 6534 грн;

- приміщення 1-5 кладова, площею 2.0 м2, вартістю 4667 грн;

- приміщення а5 ґанок, вартістю 1009 грн;

- приміщення Б-1 3/5 частини сараю, вартістю 28005 грн,

а всього 34.6 м2 по будинку, загальна вартість виділеного майна 109751 грн, що становить частки 49/100 долей по площі та 51/100 долей по вартості, сплатити грошову компенсацію 3203.00 гривень.

Відповідачці ОСОБА_5 виділяються у натурі наступні приміщення і господарські будівлі, а саме:

- приміщення 1-1 кухня, площею 13.9 м2, вартістю 32435 грн;

- приміщення 1-6 кімната, площею 10.8 м2, вартістю 25201 грн;

- приміщення 1-6 кладова, площею 4.1 м2, вартістю 9567 грн;

- приміщення а4 підвал, площею 3.3 м2, вартістю 4415 грн;

- приміщення - ІІ веранда, площею 3.9 м2, вартістю 12142 грн;

- а3 ґанок, вартістю 915 грн;

- приміщення Б-1 2/5 частини сараю, вартістю 18670 грн;

а всього 36.0 м2 по житловому будинку, загальною вартістю виділеного 103345 грн, що становить частки 51/100 долей по площі та 49/100 долей по вартості, отримати грошову компенсацію 3203.00 гривень.

В судовому засіданні в суді першої інстанції відповідачка ОСОБА_5 просила виділити їй в натурі приміщення і будівлі за першим варіантом висновку експерта, відповідно до якого у натурі на їй частці виділяються в житловому будинку:

- приміщення 1-1 кухня, площею 13.9 м2, вартістю 32435 грн;

- приміщення 1-2 кімната, площею 13.2 м2, вартістю 30801 грн;

- приміщення 1-7 кладова, площею 4.1 м2, вартістю 9567 грн;

- приміщення а4 підвал, площею 3.3 м2, вартістю 4415 грн;

- приміщення -ІІ веранда, площею 3.9 м2, вартістю 12142 грн;

- приміщення Б-1 2/5 частини сараю, вартістю 18670 грн,

а всього 38.4 м2 по житловому будинку, загальною вартістю виділеного 108945 грн, що становить частки 54/100 долей по площі та 51/100 долей по вартості, грошова компенсація 2397.00 грн.

Позивачці ОСОБА_1 у натурі на належні їй 1/2 частину житлового будинку виділити приміщення і господарські будівлі, а саме:

- приміщення 1-3 кімната, площею 16.6 м2, вартістю 38735 грн;

- приміщення 1-4 коридор, площею 2.8 м2, вартістю 6534 грн;

- приміщення 1-5 кладова, площею 2.0 м2, вартістю 4667 грн;

- приміщення 1-6 кімната, площею 10.8 м2, вартістю 25201 грн;

- приміщення а5 ґанок, вартістю 1009 грн;

- приміщення Б-1 3/5 частини сараю, вартістю 28005 грн;

а всього 32.2 м2 по житловому будинку, загальною вартістю виділеного 104151 грн, що становить частки 46/100 долей по площі та 49/100 долей по вартості, грошова компенсація 2397.00 грн.

Ринкова вартість будинковолодіння АДРЕСА_1 становить 315370 грн.

Під час розгляду справи встановлено, що у вартість будинковолодіння включено вартість паркану, що становить 42890 грн, який не був включений у спадкову масу та не успадковувався сторонами після смерті спадкодавця. Даний паркан був збудований відповідачкою вже після смерті спадкодавця. Ця обставина визнається позивачкою. У запропонованих варіантах поділу сторонам виділяється по 1/2 частині паркану.

За вказаних обставин слід виключити вартість паркану при визначені вартості часток у запропонованих варіантах поділу будинковолодіння.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 321 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Ця засада означає, що право власності є недоторканним, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами першоютретьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з частинами першою та другою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно, за загальним правилом, розміру його частки у праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна.

Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт.

Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна утворюється два самостійних об`єкта майна.

Отже, у спорах про поділ (виділ частки) в натурі учасникам спільної часткової власності може бути виділено відокремлену частину нерухомого майна, яка відповідає розміру їх частки у праві власності. Якщо виділ (поділ) можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною розмірів ідеальних часток і стягненням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Також відповідно до частини першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Частиною четвертою статті 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно з частиною першою статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а в разі недосягнення згоди у судовому порядку.

Оскільки володіння та порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності визначається насамперед угодою співвласників залежно від розміру їхніх часток у спільній власності, то при застосуванні статті 88 ЗК України при вирішенні спорів потрібно брати до уваги цю угоду.

Відтак, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є усталений порядок користування майном, розмір часток співвласників, технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові КЦС в складі Верховного Суду від 28 березня 2023 року у справі № 500/3987/16-ц.

Звертаючись до суду із даним позовом ОСОБА_1 посилалася на те, що їй належить частина житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями АДРЕСА_1 , однак не досягнуто згоди з відповідачкою ОСОБА_5 щодо поділу (виділу) спірного будинку.

В судовому засіданні позивачка зазначила, що сторони не користуються спірним житловим будинком, оскільки у ньому постійно проживає донька відповідачки.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що за висновком експерта №306/23-22 від 14 серпня 2023 року за другим варіантом виділу сторонам необхідно провести такі роботи:

- між приміщеннями 1-1 та 1-2 демонтувати дверні блоки і замурувати дверні прорізи, оштукатурити замуровану поверхню і побілити стіни і оклеїти шпалери;

- між приміщеннями 1-6 та 1-7 пробити дверний проріз та влаштувати дверний блок.

Роботи по розділенню системи опалення, водопостачання, водовідведення та електропостачання необхідно виконувати на основі проекту.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що другий варіант поділу в натурі не потребує значних втручань в конструкції, не порушує права відповідачки, оскільки її частка становить 51/100 долей по площі, з отриманням грошової компенсації в сумі 3203 грн за відступлення від ідеальних часток.

При цьому, отримання відповідних документів на переобладнання та перепланування жилого будинку необхідне лише у випадку втручання у несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування у іншому випадку дозвільна документація не є необхідною.

З огляду на викладене, обґрунтованим є висновок суду, що сторони у справі не досягли згоди щодо виділу в натурі належних їм часток у праві спільної часткової власності, а запропонований висновком експерта № 306/23/22 від 14 серпня 2023 року другий варіант поділу спірного будинковолодіння в натурі є найбільш прийнятний з точки зору доцільності, наближений до ідеальних часток власності та потребує невеликих матеріальних витрат, більшість з яких має бути здійснено стороною позивачки, яка погоджується з даними витратами, а тому існують правові підстави для задоволення позовних вимог та виділити позивачці спірне нерухоме майно за другим варіантом.

Доводи апелянта про те, що запропонований висновком експерта №306/23/22 від 14 серпня 2023 року перший варіант поділу спірного будинковолодіння в натурі є більш оптимальним, колегія суддів відхиляє, оскільки вказаний варіант поділу позбавить позивачку ОСОБА_1 можливості виходу на вулицю Шкільна, а лише залишиться вихід на город, що створить перешкоди у користуванні нерухомим майном.

Твердження апелянта про те, що через незадовільний технічний стан будинку запропонований висновком експерта № 306/23/22 від 14 серпня 2023 року другий варіант поділу може призвести до його руйнування, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки вказане не підтверджено належними та допустимими доказами. Крім цього, згідно висновку експертизи, яка призначалася в рамках даної цивільної справи, судовим експертом запропоновано три варіанти поділу будинку, як технічно можливі.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновку суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до власного тлумачення характеру спірних правовідносин та до переоцінки доказів.

У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Задовольняючи позов, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 лютого 2024 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені сторонами у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції залишити в межах, ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 24 червня 2024 року.

Головуючий О.З. Костів

Судді: М.В. Хома

Н.М. Храпак