Єдиний унікальний номер 235/4680/24
Провадження № 2/235/1321/24

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

21 червня 2024 року м. Покровськ

Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Назаренко Г.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Позняк Інесса Станіславівна, до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю, визнання об`єкта права спільної сумісної власності та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИЛА:

17 червня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Позняк І.С., через систему «Електронний Суд» звернулась до суду з вказаним позовом.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, зокрема, вимогам щодо змісту позовної заяви.

Так, відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна зава повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

За відсутності даних щодо вартості спірного майна неможливо встановити правильність визначення позивачем ціни позову.

Ціна позову це грошовий вираз майнових вимог позивача. Ціна позову визначається лише щодо майнових вимог, тобто тих вимог, які мають грошову оцінку і має важливе значення, насамперед, для правильного визначення судового збору, що підлягає сплаті під час звернення до суду.

Згідно з п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

При цьому вартість майна це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у певній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач. Як доказ вартості майна суду можуть бути подані договори купівлі-продажу цього майна, відомості про його залишкову балансову вартість, звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, тощо.

У відповідності до ч.2 ст.176 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленого судом при вирішенні справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та 1/2 частину земельної ділянки, розташованої за цією ж адресою, однак до позовної заяви не додає оціночну вартість нерухомого майна станом на теперішній час, яка визначається ринковою вартістю нерухомості на момент звернення до суду.

Позивачем до позову не додано доказів вартості майна, як-то, експертної оцінки майна, за змістом позову не вбачається наміру позивача звернутися з клопотанням до суду про призначення відповідної експертизи, а отже, у суду немає можливості встановити ціну позову та відповідно розмір судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду з вищевказаним позовом, крім того неможливо визначити наміри позивача щодо встановлення дійсної вартості майна протягом судового розгляду прави.

Відсутні в позові також посилання на докази, що підтверджують важливу обставину - вартість майна, або наявність підстав для звільнення від доказування.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 Закону України «Про судовий збір» в разі, якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Оскільки з матеріалів, наданих суду, вбачається, що позивачем не визначено ринкову ціну позову станом на час подання його до суду, позивачу необхідно надати час для визначення справжньої ціни позову станом на теперішній час.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, позовна заява підлягає залишенню без руху із наданням позивачеві строку для виправлення наведених недоліків шляхом визначення ринкової вартості спірного майна станом на теперішній час, про що зазначити в позовній заяві, окремій заяві, підтвердивши свою позицію відповідними документами щодо ринкової вартості.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю, визнання об`єкта права спільної сумісної власності та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, залишити без руху.

Запропонувати позивачу в 10-денний строк з дня вручення даної ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в її мотивувальній частині.

Роз`яснити позивачу, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Г.В. Назаренко