Справа № 462/3595/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді - Гедз Б.М.

за участю секретаря судових засідань Ясниської В.Я.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки адвоката Буряка А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом виселення, -

встановив:

Представник позивача адвокат Буряк А.Ю. звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить усунути перешкоди позивачу у користуванні та розпорядженні належною їй на праві приватної власності квартирою АДРЕСА_1 , шляхом виселення із квартири ОСОБА_2 . В обгрунтування заявлених позовних вимог вказує, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 107, виданого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Петелькою І.В. 26.01.2024, після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкодавцю вказана квартира належала на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 , виданого 25.12.1995 Виконкомом львівської міської ради народни депутатів згідно із розпорядженням № 945. Зареєстрованим у квартирі АДРЕСА_1 був лише ОСОБА_3 до своєї смерті. На даний момент у вказаній квартирі проживає ОСОБА_2 , яка є невісткою померлого ОСОБА_3 . Остання проживає у квартирі без законних на те підстав, оскільки не є членом сім`ї позивача у відповідності до ст. 64 ЖК УРСР, не проживає постійно разом із позивачем та не веде спільне господарство з нею, до того ж проживає за вказаною адресою без згоди позивача та без існування будь-яких договірних відносин щодо передачі у користування відповідачки вказаного житлового приміщення. Крім того, відповідачка чинить перешкоди позивачу у доступі та користуванні квартирою, чим порушує права позивачки як власника вільного володіння та користування своєю власністю. При цьому, оскільки відповідачка є власником іншого житла, а саме кв. АДРЕСА_2 , просить позов задоволити, усунути перешкоди у користуванні належною їй на праві власності квартирою АДРЕСА_1 , шляхом виселення відповідачки з такої.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06 серпня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

У судовому засіданні позивачка заявлені нею позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Додатково пояснила, що після смерті батька успадкувала квартиру АДРЕСА_1 та є її одноособовим власником. На даний час у вказаній квартирі проживає відповідачка, яка була дружиною її брата. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, до його смерті вони проживали разом із батьком ОСОБА_3 . Після смерті її брата, а потім і її батька відповідачка все ж продовжує проживати у вказаній квартирі, хоча і не має жодних правових підстав для цього та чинить їй перешкоди у користуванні квартирою. Просила позов задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача адвокат Буряк А.Ю. у судовому засіданні, в доповнення до викладеного зазначив, що позивач після смерті свого батька стала одноособовим власником квартири АДРЕСА_1 . За життя батька ОСОБА_3 , брат позивачки разом із своєю дружиною вселились у вказану квартиру зі згоди батька. Після смерті сина (брата позивачки), ОСОБА_3 звернувся до нього з приводу вирішення питання про усунення перешкод у користуванні належною йому квартирою, які вчиняє ОСОБА_2 та зокрема підготовки позову до суду, однак у зв`язку із смертю ОСОБА_3 , вирішити остаточно це питання не вдалось. Після смерті ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 успадкувала його донька, яка і стала на даний час одноособовим власником квартири. Позивачка намагалась врегулювати даний спір із відповідачкою у досудовому порядку, однак остання на контакт не виходить, двері не відчиняє, на телефонні дзвінки не відповідає. Оскільки відповідачка жодних правових підстав для проживання у вказаній квартирі не має, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є власником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , відтак має інше житло для проживання, просив суд позов задовольнити.

Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилась, хоча про дату, час і місце судового розгляду справи неодноразово повідомлялась судом належним чином, в тому числі і шляхом поміщення оголошення про його виклик у судове засідання на офіційному вебпорталі «Судова влада України», про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подав. У визначений судом п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, такого не подала, про поважність причин не подання відзиву суд не повідомила, заява про поновлення строку для подання відзиву до суду також не поступала.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи судом встановлено, що 26.01.2024 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Петелька І.В. було видано ОСОБА_1 свідоцтво право на спадщину за законом, яка складалась із квартири АДРЕСА_1 . Згадана квартира належала спадкодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 25.12.1995 Виконкомом Львівської міської ради народних депутатів, згідно із розпорядженням від 25.12.1995 № 945 та зареєстрована Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації за № 12456.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

Як вбачається із Відомостей з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб № 122941, за адресою: АДРЕСА_4 до смерті ОСОБА_3 було зареєстровано лише його.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать правоволодіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За ст. 270 ЦК України фізична особа, серед іншого, має право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на недоторканість житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування.

В ході судового розгляду справи встановлено, що добровільної згоди позивач на проживання та користування належною їй на праві власності квартирою АДРЕСА_1 відповідачці не надавала, будь-які відомості про існування домовленостей чи договірних відносин між сторонами у справі з приводу користування згаданим житлом також відсутні.

Крім того, сторона позивача стверджує, що відповідачка чинить їй перешкоди у користуванні квартирою, вжиті спроби врегулювання спору у досудовому порядку проігноровано.

Відповідачкою наведені обставини не спростовано, правом подати відзив на позовну заяву не скористалась.

При цьому, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 .

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння.

Також статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не має право бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Таким чином, оскільки позивачка як одноособовий власник квартири, не може фактично користуватися у передбачений законом спосіб належною їй на праві власності квартирою АДРЕСА_1 , відповідач створила їй перешкоди у доступі до квартири, та доказів протилежного суду не надано, відтак, суд дійшов висновку про підставність заявленого позову та позивачці ОСОБА_1 слід усунути перешкоди у користуванні належною їй на праві власності квартирою шляхом виселення із такої відповідачки.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачки в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. 15, 16, 317, 319, 369 ЦК України, ст. 2, 12, 81, 89, 258, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом виселення задоволити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) у користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 із квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути із відповідачки ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт: НОМЕР_3 вид. 04.05.2006 Сихівським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_5

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає:

АДРЕСА_4 .

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах цивільної справи № 462/3595/24.

Суддя Б.М. Гедз