Номер провадження: 22-ц/813/4258/24
Головуючий у першій інстанції Чернявської Л.М.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Кострицького В.В., Лозко Ю.П.

за участю секретаря Лупши В.В.,

учасники справи: скаржник ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження - Приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерій Миколайович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3

на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2024 року постановлену Приморським районним судом м. Одеси у складі: судді Чернявської Л.М. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича за участю стягувача ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

27 липня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла вказана скарга ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_4 , яка мотивована тим, що 18 липня 2023 року приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Притуляком Валерієм Миколайовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 72289771 з виконання дублікату виконавчого листа, виданого Приморським районним судом м. Одеси 15 липня 2023 року по справі № 1522/21028/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за кредитом. Постанова містить ряд помилок, а саме: невірно зазначено дату видачі виконавчого листа, адреса боржника та існує помилка в зазначені номеру справи, а найголовніше що виконавцем помилково вказано валюту виконання зобов`язань в доларах США, проте скаржник вважає, що вірним буде визначення зобов`язань у гривні, оскільки таке суттєво впливає на розмір боргу та безпідставно покладає на боржника курсову різницю.

17 жовтня 2023 року від стягувача ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_5 до суду надійшов відзив на скаргу, у відповідності до якого зазначено, що приватний виконавець правомірно прийняв до виконання виконавчий лист № 1522/21028/12, виданий Приморським районним судом м. Одеси, та вчинив дії з відкриття виконавчого провадження з зазначенням валюти стягнення за рішенням суду у даній справі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2024 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 на дії приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М., за участю стягувача ОСОБА_2 відмовлено, мотивуючи тим, що приватний виконавець, відкриваючи виконавче провадження, не допустив будь-яких істотних порушень прав скаржника.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та невірне застосування норм матеріального права, із неповним з`ясуванням обставин, що призвело до невірних висновків, скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2024 року та задовольнити скаргу на дії приватного виконавця.

В обгрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції помилково вказав, щодо непорушення прав скаржника, оскільки суду було надано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року, яким позов боржниці задоволено та скасовано постанову про стягнення основної винагороди приватного виконавця Притуляка В.М. по виконавчому провадженню від 18 липня 2023 року, та яким встановлено факт порушення прав скаржника стягненням 10 тис. дол США основної винагороди. Крім того цим рішенням вказується, що заборгованість вказана у гривні та основна винагорода також має бути у гривні (10%).

Крім того не погоджується з висновком суду, що невірно вказана адреса боржника не є визначальною помилкою, оскільки всі документи виконавчого провадження в такому випадку приходять на невірну адресу, що позбавляє скаржниці її прав на повідомлення про хід виконавчого провадження та на оскарження дій та бездіяльності особи. Натомість, виконавцю ще з 2019 року по виконавчому провадженню, що знаходилося у нього на виконанні № 59338662, достеменно відомо адресу ОСОБА_1 .

Посилається на те, що ухвалою про виправлення помилки від 09 січня 2024 року виправлено номер справи в ухвалі від 14 вересня 2020 року на вірний, що, на думку скаржниці, не виправляє помилки в самому дублікаті виконавчого листа, оскільки втрачений оригінал містив правильний номер справи, тому цей виконавчий лист має бути повернутий до суду, постанова про відкриття ВП скасована, а стягувач має отримати новий Дублікат виконавчого листа із вірним номером справи.

Від Приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. в особі свого представника ОСОБА_6 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на те, що рішення Одеського окружного адміністративного суду, на яке посилається скаржниця, було змінено постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року у справі № 420/18915/23 з урахуванням висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 26 січня 2024 року у справі № 580/192/23, та визначено стягнення з боржника суми в іноземній валюті. Крім того вказує, що після відкриття виконавчого провадження боржниця була офіційно ознайомлена з матеріалами провадження через представника та не повідомила відомості про зміну адреси місця проживання. Вказує, що у постановах приватного виконавця та у виконавчому листі зазначений вірний номер - № 1522/21028/12.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18 червня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 про зупинення розгляду цивільної справи № 1522/21028/12 по скарзі на дії приватного виконавця Притуляка В.М. до вирішення справи Приморським районним судом м. Одеси у справі по скарзі ОСОБА_1 на постанову про відмову у відводі приватного виконавця Притуляка В.М.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У судовому засіданні представник скаржниці адвокат Бійц М.Е. підтримала доводи апеляційної скарги, представник стягувача ОСОБА_2 - адвокат Бандура Х.Ю. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Інші учасники справи, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися, що відповідно до вимог частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частин 1, 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю. У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами. При поверненні стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання стягувачу повертається сплачений ним авансовий внесок.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2014 року (цивільна справа № 1522/21028/12) позов Акціонерного Товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/79729/74/86458 від 30 листопада 2007 року у розмірі 103021,38 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ на 08 серпня 2012 року 823449,88 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2020 року заяву ОСОБА_2 про заміну сторони стягувача, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі задоволено. Замінено стягувача при виконанні заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2014 року у справі № 1522/21028/12 за позовною заявою Акціонерного Товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором з Акціонерного Товариства «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) та видано дублікати виконавчих листів у справі № 1522/21028/12 і поновлено строк на пред`явлення вказаних виконавчих листів.

15 липня 2023 року Приморським районним судом м. Одеси видано дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за Кредитним договором № 014/79729/74/86458 від 30 листопада 2007 року у розмірі 103.021,38 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 08 серпня 2012 року (1 долар США дорівнює 7, 9930 гривень) складає 823.449 (вісімсот двадцять три тисячі чотириста сорок дев`ять) гривень 88 (вісімдесят вісім) копійок, у тому числі:

- заборгованість за кредитом 760402 (сімсот шістдесят тисяч чотириста дві) гривні 38 (тридцять вісім) копійок;

- заборгованість за відсотками 41183 (сорок одна тисяча сто вісімдесят три) гривні 69 (шістдесят дев`ять) копійок;

- пеня за прострочення тілу кредиту 3514 (три тисячі п`ятсот чотирнадцять) гривень 12 (дванадцять) копійок;

- пеня за прострочення відсотків по кредиту 18.349 (вісімнадцять тисяч триста сорок дев`ять) гривень 69 (шістдесят дев`ять) копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 3219,00 (три тисячі двісті дев`ятнадцять) гривень.

Приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. 18 липня 2023 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 72289771 за виконавчим листом № 1522/21028/12 від 15 липня 2023 року, виданим Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) заборгованості за Кредитним договором № 014/79729/74/86458 від 30.11.2007 року у розмірі 103021,38 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 08.08.2012 року складає 823449,88 гривень, у тому числі: заборгованість за кредитом - 760402,38 гривень; заборгованість за відсотками - 41183,69 гривень; пеня за прострочення тілу кредиту - 3514,12 гривень; пеня за прострочення відсотків по кредиту - 18349,69 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 3219,00 гривень.

11 грудня 2023 року від представника ОСОБА_2 до суду надійшла заява про виправлення описки в ухвалі суду від 14 вересня 2020 року, в якій просить суд правильно зазначити номер справи в мотивувальній та резолютивній частинах ухвали.

15 грудня 2023 року Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. про зміну реєстраційних даних та виправлення помилки у постановах внесено зміни в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме замість ДАТА ВИДАЧІ: 15.07.2023 року зазначено ДАТА ВИДАЧІ: 15.06.2023.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 січня 2024 року задоволено заяву представника ОСОБА_2 про виправлення описки в ухвалі Приморського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2020 року.

Виправлено описку у 22 та 23 абзацах мотивувальної частини та у 2, 3, 4 абзацах резолютивної частини ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2020 року (справа № 1522/21028/12, провадження № 6/522/772/20), зазначивши вірно номер справи: «№ 1522/21028/12».

Предметом апеляційного перегляду є ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2024 року, якою у задоволенні скарги ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 на дії приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М., за участю стягувача ОСОБА_2 відмовлено з огляду на відсутність під час відкриття виконавчого провадження з боку приватного виконавця будь-яких істотних порушень прав скаржника за доводами апеляційної скарги.

Розглядаючи скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, суд зазначив, що відсутність у виконавчому документі будь-якої інформації щодо боржника, зокрема, дати народження, паспортних даних, не позбавляє виконавця скористатися своїм правом та отримати таку інформацію у відповідних установах, а вказані скаржницею помилки у виконавчому листі не є визначальними, чи такими, що б унеможливили відкриття виконавчого провадження. Зазначив про те, що наведені недоліки чи описки можливо виправити та усунути в процесі здійснення вже відкритого виконавчого провадження. Формальні аргументи не можуть слугувати основною перешкодою у реальному виконанні судового рішення.

Переглядаючи вказане судове рішення за доводами апеляційної скарги, колегія суддів погоджує висновки суду про те, що дослідивши копію виконавчого листа, який міститься в матеріалах справи, суд вірно вважав, що він за змістом відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а описки у виконавчому документі не свідчать про неправомірність дій державного виконавця при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 18 липня 2023 року.

Водночас судом з матеріалів справи встановлено, що за заявою стягувача було виправлено описку, допущену в ухвалі Приморського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2020 року (справа № 1522/21028/12, провадження № 6/522/772/20) - зазначено вірно номер справи: «№1522/21028/12».

Приватним виконавцем постановою про зміну реєстраційних даних та виправлення помилки у постановах від 15 грудня 2023 року внесено зміни в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме замість ДАТА ВИДАЧІ: 15.07.2023 року зазначено ДАТА ВИДАЧІ: 15.06.2023.

Довід апеляційної скарги про те, що постанова виконавця про відкриття провадження має бути скасована, а виконавчий лист повернуто до суду через те, що втрачений оригінал виконавчого листа мав правильний номер, а дублікат неправильний і що виправлення такої помилки ухвалою суду від 09 січня 2024 року в ухвалі від 14 вересня 2020 року на вірний не виправляє помилки в самому дублікаті виконавчого листа, є помилковим, оскільки вказані процесуальні рішення ухвалені з метою приведення виконавчих документів у відповідність до судового рішення та здійснені у передбачений законом спосіб.

Як не заслуговує на увагу і посилання скаржниці на помилковість висновків суду, що невірно вказана адреса боржника не є визначальною помилкою, оскільки за матеріалами виконавчого провадження № 572289771 відомості про боржника зазначені стягувачем у заяві про відкриття провадження, яке було відкрите 18 липня 2023 року, а вже 19 липня 2023 року боржниця була офіційно ознайомлена з матеріалами ВП та не повідомила через свого представника зі своєю іншою адресою, до того ж, відповідно до пунктів 1-4 частини 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається належно повідомленим про початок примусового виконання рішення, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Посилання скаржниці на обізнаність виконавця про іншу, ніж зазначено у виконавчому документі та заяві про відкриття ВП адресою з огляду на раніше здійснювані ним виконавчі дії щодо ОСОБА_1 , то таке не ґрунтується на вимогах закону, норми якого наведені вище.

Відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів. У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

У разі якщо при відкритті виконавчого провадження виконавцем накладено арешт на майно боржника, боржник за погодженням із стягувачем має право передати йому таке майно або реалізувати його та передати кошти від його реалізації стягувачу в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Після передачі майна стягувачу або внесення покупцем коштів на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця арешт з проданого майна боржника знімається за постановою виконавця.

Отже, з аналізу всіх вищевказаних положень Закону України «Про виконавче провадження» убачається, що у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича за участю стягувача ОСОБА_2 були відсутні підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження чи повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, виконавець діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та своєчасно, тобто протягом розумного строку з метою досягнення виконання остаточного судового рішення та з урахуванням прав всіх сторін виконавчого провадження.

Що стосується доводу апеляційної скарги про порушення виконавцем прав скаржниці, оскільки суду було надано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року, яким позов боржниці задоволено та скасовано постанову про стягнення основної винагороди приватного виконавця Притуляка В.М. по виконавчому провадженню від 18 липня 2023 року, та яким встановлено факт порушення прав скаржника стягненням 10 тис. дол США основної винагороди. Крім того цим рішенням вказується, що заборгованість вказана у гривні та основна винагорода також має бути у гривні (10%), то таке також жодним чином не свідчить про незаконність дій приватного виконавця Притуляка В.М., оскільки рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року (справа № 420/18915/23) визнано протиправною та скасувано постанову про стягнення основної винагороди приватного виконавця Притуляка В.М. від 18 липня 2023 року з виконання Дубліката виконавчого листа від 19 травня 2014 року, виданого 15 червня 2023 року у справі № 1522/21028/12 в рамках виконавчого провадження № 72289771 постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду змінено та виключено мотиви, з яких виходив суд першої інстанції, та визначено мотиви за постановою, які викладені у рішенні суду апеляційної інстанції.

Колегія апеляційного суду, зокрема, зазначила, що в частині необхідності обрахунку основної винагороди від суми боргу, яка визначена у рішенні суду про стягнення заборгованості за кредитним договором в гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України станом на 08 серпня 2012 року (подання позову про стягнення заборгованості), не відповідає висновкам Верховного Суду, які наведені у постанові від 26 січня 2024 року у справі № 580/192/23.

Колегія суддів зазначає, що визначаючи характер грошового зобов`язання, судом у справі № 1522/21028/12, було визначено стягнення з боржника суми саме в іноземній валюті.

За таких обставин справи та висновків Верховного Суду у постанові від 26 січня 2024 року у справі № 580/192/23, основна винагорода, згідно із вимогами Закону № 1403-VIII та Закону № 1404-VIII, становить 10% від суми дол. США в гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України на момент відкриття виконавцем виконавчого провадження.

Тому слушними є доводи відзиву на апеляційну скаргу суб`єкта оскарження приватного виконавця Притуляка В.М. про необґрунтованість наведеного доводу.

Будь-яких інших доводів апеляційна скарга не містить.

Апеляційним судом в межах наведених доводів перевірено наведені доводи апеляційної скарги та підтверджено правильний висновок суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 21 червня 2024 року.

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.В. Кострицький

Ю.П. Лозко