Номер провадження: 22-ц/813/2944/24
Справа № 504/1248/14-ц
Головуючий у першій інстанції Вінська Н. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2024 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області, постановлену під головуванням судді Вінської Н.В. 17 жовтня 2023 року у смт. Доброслав Одеської області, -

встановила:

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 листопада 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 19 липня 2022 року рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 листопада 2020 року в частині вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків, судових витрат було скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків внаслідок неповернення автомобіля було відмовлено. Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 листопада 2020 року в частині вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди було змінено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 15000 грн.

На виконання зазначеної постанови Одеського апеляційного суду позивачем ОСОБА_2 03 травня 2023 року отримано виконавчий лист.

Згідно листа Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві, виконавчий лист по справі №504/1248/14-ц було повернуто стягувачу.

29 вересня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа, посилаючись на його втрату через неуважність заявника.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2023 року заяву ОСОБА_2 було задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа у справі №504/1248/14, виданого на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 19 липня 2022 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції, не повідомивши боржника належним чином про час і місце розгляду заяви, фактично позбавив його права на участь в судовому засіданні, наданні доказів та заперечень проти поданої заяви.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що постанова Одеського апеляційного суду від 19 липня 2022 року була виконана апелянтом шляхом перерахування на ім`я ОСОБА_2 29 жовтня 2022 року суми у розмірі 15000 грн.

Сторони про розгляд справи на 12 березня 2024 року були сповіщені належним чином, у судове засідання з`явились ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась.

Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності третьої особи ОСОБА_3 , яка своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце судового засідання суду, якщо такий учасник обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами є однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства (п. 3) ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом (ч. 1 ст. 8 ЦПК України).

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (ч. 2 ст. 211 ЦПК України).

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку (ч. 6, 7 ст. 128 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене п. 1 ст. 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Колегія суддів зазначає, що аналіз постанов Верховного Суду підтверджує, що застосування п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є однаковим, передбачуваним та послідовним.

Так, про це свідчить численна кількість постанов суду касаційної інстанції, в яких зазначається, що п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України передбачено обов`язкову підставу для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення (постанови Верховного Суду: від 19 січня 2022 року у справі № 325/2132/19 (провадження № 61-6502св21), від 02 лютого 2022 року у справі № 127/2-4507/09 (провадження № 61-17088св21), від 09 лютого 2022 року у справі № 344/11947/20 (провадження № 61-17632св21), від 18 квітня 2022 року у справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21) та ін.).

Тлумачення ч. 1 ст. 8, ч. 2 ст. 211, п. 3) ч. 3 ст. 376 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що:

- обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє є реалізацією однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства відкритості судового процесу;

- невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства;

- розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів вручення судової повістки ОСОБА_1 про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання, у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги, що боржник не був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм процесуального права, а саме розглянуто справу за відсутності ОСОБА_1 , щодо якого відсутні відомості про належне його повідомлення.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення на підставі положень п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України.

Вирішуючи спір, апеляційний суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 листопада 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 19 липня 2022 року рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 листопада 2020 року в частині вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків, судових витрат було скасовано, та у задоволенні позову ОСОБА_2 в цій частині було відмовлено. Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 листопада 2020 року в частині вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди було змінено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 15000 грн.

На виконання вказаної постанови Одеського апеляційного суду позивачем ОСОБА_2 03 травня 2023 року було отримано виконавчий лист.

З листа Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві вбачається, що виконавчий лист по справі №504/1248/14-ц було повернуто стягувачу.

29 вересня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції із заявою про видачу дублікату виконавчого листа, посилаючись на його втрату через неуважність.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно п. 17.4 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10 (провадження № 61-18169св18) зроблено висновок про те, що оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Дублікатом є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Дублікат видається судом, який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд повинен перевірити, чи не було воно виконано за втраченим документом, адже за повністю виконаним рішенням дублікат виконавчого документа не видається.

Враховуючи, що час розгляду справи виконавчий лист не перебував на виконанні, що підтверджується листами ДВС про його повернення стягувачу, оригінал виконавчого листа у розпорядженні стягувача відсутній, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про його втрату стягувачем.

Факт втрати виконавчого листа є свідченням неможливості виконання рішення суду, а обставини, за яких це сталось, не можуть негативно впливати на права стягувача. Відсутність виконавчого листа, своєчасно пред`явленого стягувачам, перешкоджає виконанню рішення суду та порушує його права.

Колегія суддів погоджується із доводами суду про відсутність доказів фактичного виконання рішення суду у спосіб, передбачений законом, оскільки матеріали справи не містять підтверджень отримання ОСОБА_2 присудженої до стягнення суми моральної шкоди.

Надані судам першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_1 квитанції про направлення на адресу ОСОБА_2 грошових коштів через поштовий переказ АТ «Укрпошта» не є належними доказами у справі, оскільки матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_2 зазначених відправлень, а також не містять доказів узгодження сторонами такого способу виконання судового рішення.

З огляду на викладене, встановивши, що стягувачем додано до заяви про видачу дубліката виконавчого листа докази на підтвердження втрати виконавчого листа, звернення із цією заявою відбулось до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права що, відповідно, стало підставою для скасування ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2023 року та постановлення нового судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа, з наведених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2023 року - скасувати.

Постановити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа у справі №504/1248/14, виданого на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 19 липня 2022 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 03 квітня 2024 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе