УХВАЛА

Іменем України

20.06.2024 Справа №607/23081/23 Провадження №2-с/607/80/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого 05.12.2023 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за заявою Комунального підприємства «Тернопільводоканал»,

УСТАНОВИЛА:

17.06.2024 ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з заявою про скасування судового наказу від 05.12.2023, яким солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП «Тернопільводоканал» стягнуто заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 3545,09 грн та судовий збір у сумі 268,40 грн.

Заява мотивована тим, що, на думку заявниці, вимоги стягувача є необґрунтованими, не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, не доводяться належними доказами та не визнаються заявницею. Зокрема, заявниця зазначила, що наданий стягувачем розрахунок боргу є необґрунтованим, оскільки послугами з водопостачання та водовідведення боржники не користуються. Крім цього, в розрахунок включені послуги, заборгованість за оплату яких вже стягнута з боржників іншими судовими рішеннями.

Також заявниця просила поновити строк на подання заяви про скасування судового наказу. Заява у цій частині мотивована тим, що копію судового наказу від 05.12.2023 після його винесення ОСОБА_1 не отримувала. Копія судового наказу отримана заявницею лише 01.05.2024 після подання до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області заяви про видачу судового рішення.

15.05.2024 заявниця подала заяву про скасування судового наказу, однак ухвалою суду від 17.05.2024 така заява повернута заявниці з підстав несплати судового збору. Зазначена ухвала суду отримана ОСОБА_1 лише 12.06.2024 на виконання заяви про видачу судового рішення.

Дослідивши зміст заяви про скасування судового наказу, а також додані до неї документи та матеріали цивільної справи, доходжу висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, 05.12.2023 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за заявою КП «Тернопільводоканал» виданий судовий наказ, яким солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП «Тернопільводоканал» стягнуто заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 3545,09 грн та судовий збір у сумі 268,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Суд встановив, що копія судового наказу отримана ОСОБА_1 01.05.2024 на виконання заяви про видачу судового рішення.

15.05.2024 ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з заявою про скасування судового наказу від 05.12.2023.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.05.2024 заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернуто боржнику без розгляду та копія зазначеної ухвали отримана ОСОБА_1 12.06.2024.

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що зазначені заявницею підстави пропуску строку для звернення із заявою про скасування судового наказу є поважними, а тому клопотання про його поновлення підлягає задоволенню.

Також заява про скасування судового наказу відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України, підстав для її повернення немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2011 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» судовий наказ видається лише за умови безспірності вимог.

Заявниця заперечує проти вимог КП «Тернопільводоканал», оскільки вказує, що наданий стягувачем розрахунок боргу є необґрунтованим, оскільки послугами з водопостачання та водовідведення боржники не користуються. Крім цього, в розрахунок включені послуги, заборгованість за оплату яких вже стягнута з боржників іншими судовими рішеннями.

Зазначені обставини свідчать про наявність спору між сторонами з приводу стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення.

За таких підстав доходжу висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 та скасування судового наказу, виданого 05.12.2023 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за заявою КП «Тернопільводоканал».

Керуючись ст. 170, 171, 258-261, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу задовольнити.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити повністю.

Скасувати судовий наказ, виданий 05.12.2023 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у справі № 607/23081/23, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Тернопільводоканал» заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 3545,09 грн та судового збору у сумі 268,40 грн.

Роз`яснити заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Марциновська