П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року

м. Рівне

Справа № 572/3405/24

Провадження № 22-ц/4815/1339/24

Головуючий у Сарненському районному суді

Рівненської області: Довгий І.І.

Заочне рішення суду першої інстанції ухвалено

повним текстом 01 жовтня 2024 року в м. Сарни

Сарненського району Рівненської області

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий: Хилевич С.В.

судді: Боймиструк С.В., Ковальчук Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" адвоката Крюкової Марини Володимирівни на заочне рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 01 жовтня 2024 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" (далі ТОВ "ФК "Фінтраст Україна") звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №6992183 від 23 серпня 2023 року у розмірі 89460,48 гривень. Позовні вимоги мотивовано тим, що 27 травня 2023 року ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" отримало на підставі договору факторингу право грошової вимоги до ОСОБА_1 , за укладеним між нею та ТОВ "Авентус Україна" 23 серпня 2023 року електронного договору №6992183 про надання споживчого кредиту в сумі 25 000 гривень на строк у 364 дні. Станом на день відступлення права вимоги заборгованість складалась з 24 136,80 гривень тіла кредиту та 36 504,48 гривень процентами. При цьому новий кредитор скористався правом продовжити нарахування заборгованості за процентами, що передбачені кредитним договором, до закінчення строку кредитування. Тобто здійснив із власної ініціативи нарахування процентів за користування кредитним коштами упродовж 60 календарних днів в сумі 28 819,20 гривень. Отже, вказана заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку. Крім того, позивачем ставилось питання про стягнення на свою користь з відповідача за результатами розгляду справи 2 422,40 гривень судового збору та 10 000 гривень витрат на правничу допомогу.

Заочним рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 01 жовтня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 60 641,28 гривню.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" судові витрати в розмірі 3 641,90 гривень.

Задовольняючи позов частково, суд попередньої інстанції не знайшов доказів правильності нарахування новим кредитором 28 819,20 гривень відсотків за відповідною угодою. Проте через порушення позичальником зобов`язань за кредитним договором дійшов висновку про стягнення з позичальника решти заборгованості на користь позивача.

Щодо заявленої до стягнення правничої допомоги, то, на переконання суду попередньої інстанції, її розмір був завищений, не відповідав складності справи та виконаній адвокатом роботі. Судовий збір судом покладено на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

На рішення суду представником позивача адвокатом Крюковою М.В. подано апеляційну скаргу, де покликалась на його незаконність та необґрунтованість, які полягали в неповному з`ясуванні обставин справи, невідповідності викладених висновків обставинам справи, порушенні норм процесуального права і неправильному застосуванні норм матеріального права.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначалось, що сума заборгованості в розмірі 60 641,28 гривень нарахована первісним кредитором у період з 23 серпня 2023 року по 26 травня 2024 року, тобто за 278 днів дії кредитного договору з 364 днів. ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" у період з 27 травня 2024 року по 25 липня 2024 року здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у розмірі 1,99%, що передбачена кредитним договором, на суму 24 136,80 гривень.

Отже, нарахування процентів за користування кредитними коштами здійснювалося в межах строку користування кредитом. При цьому обома кредиторами не здійснювалось нарахування неустойки та пені за невиконання умов кредитного договору. Тому з огляду на встановлення судом обставин виникнення кредитних відносин між позичальником та первісним кредитором, правильності нарахування заборгованості ТОВ "ФК "Фінтраст Україна", підтвердження відступлення права вимоги хибним і суперечливим є висновок суду попередньої інстанції про відмову в задоволенні позову у частині нарахованих новим кредитором відсотків. Також усупереч твердженням позивачем належним чином доведено обсяг та вартість правничої допомоги, а тому підстави для відмови у стягненні відповідних судових витрат не було.

З наведених підстав просила рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити у повному обсязі позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" суму заборгованості в розмірі 89 460,48 гривень, з яких сума кредиту складає 24 136,80 гривень, сума процентів за користування кредитом - 36 504,48 гривні, нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів - 28 819,20 гривень.

Також просила стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 гривень.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася, хоча про таке право роз`яснено ухвалою Рівненського апеляційного суду від 13 листопада 2024 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду попередньої інстанції оскаржується лише в частині відмови в стягненні нарахованих саме новим кредитором відсотків та розподілу судових витрат, тому в інших частинах (щодо укладення кредитного договору, обумовлення сторонами істотних умов кредитування, нарахування первинним кредитором заборгованості, переуступлення права вимоги) воно апеляційним судом не перевіряється.

Як зазначалось, суд попередньої інстанції відмовив позивачу через хибність нарахувань заявлених ним до стягнення передбачених кредитним договором процентів за період з 27 травня 2024 року по 25 липня 2024 року в сумі 28 819,20 гривень.

Колегія суддів погоджується із відсутністю підстав для стягнення відповідної спірної заборгованості.

Так, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст.1077 ЦК України).

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Як видно з матеріалів справи, 23 серпня 2023 року між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 укладено електронний Договір №6992183 про надання споживчого кредиту. За умовами кредитного договору отримана позичальником сума кредиту складала 25 000 гривень, а строк кредиту - 364 дні. Відповідно до п. 1.5.1. кредитного договору стандартна процентна ставка становила 1,99 % в день.

27 травня 2024 року між ТОВ "Авентус Україна", як клієнтом, та ТОВ "ФК "Фінтраст Україна", як фактором, укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з яким клієнт відступив фактору права грошової вимоги за вказаним кредитним договором.

Станом на час пред`явлення позову заборгованість відповідача складала 24 136,80 гривень тіла кредиту, 36 504,48 гривень нарахованих первинним кредитором відсотків за період з 23 серпня 2023 року до 03 грудня 2023 року та 28 819,20 гривень нарахованих новим кредитом відсотків за період з 27 травня 2024 року до 25 липня 2024 року.

Відповідно до п.1.1. договору факторингу за ним позивач (фактор) зобов`язувався передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "Авентус Україна" за плату, а клієнт - відступити право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить первинному кредитору.

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору.

Згідно з п.1.2 договору факторингу перехід від ТОВ "Авентус Україна" до позивача вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого позивач стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Між тим, в договорі факторингу визначено перелік термінології, що використовуються в ньому.

З огляду на відповідні терміни заборгованість це грошові зобов`язання боржників перед клієнтом, що містяться у реєстрі боржників, які належать до сплати клієнту боржниками у зв`язку з наданими кредитами. До заборгованості включається сума основного зобов`язання (повернення кредиту), плата за кредитом (плата за процентною ставкою), відповідальність за порушення грошових зобов`язань та інші платежі згідно кредитних договорів.

Разом з тим право вимоги - це права грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі кредитних договорів.

Тобто в розумінні договору факторингу позивач отримав право грошової вимоги до боржника саме в розмірі, який чітко визначений у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників (додатку №1 до договору факторингу) первинний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача за сумою заборгованості в розмірі 60 641,28 гривень, з яких 24 136,80 гривень - за тілом кредиту, а 36 504,40 гривень - за відсотками.

Тим паче, первинний кредитор припинив нарахування відсотків боржнику з 03 грудня 2023 року, тобто приблизно за шість місяців до відступлення права вимоги позивачу, тому подальше нарахування передбачених кредитним відсотків ним є необґрунтованим й з цих міркувань.

Тому доводи апеляційної скарги про незаконність і необґрунтованість рішення суду в цій частині увагу не заслуговують.

Щодо витрат на правничу допомогу, то колегія суддів погоджується з місцевим судом про необхідність покладення на відповідача обов`язку їх компенсувати у визначеному розмірі.

Заявлена до стягнення сума грошових була очевидно завищеною і підлягала зменшенню, позаяк виконані адвокатом роботи не потребували багато часу та були не складними.

Представництво адвокатом здійснювалось в типовій справі незначної складності. Тобто спір є подібним значній кількості судових спорів і у правовідносинах, що регулюються одними нормами права, правильність застосування яких сформовано в єдиній правозастосовній практиці.

При цьому й судовий збір за результатами розгляду справи судом попередньої інстанції покладено пропорційно розміру задоволених вимог в правильному розмірі.

Поготів, належних обґрунтувань щодо неправильності здійснення розподілу правничої допомоги та судового збору апеляційна скарга не містила, а вимога про скасування рішення в цих частинах заявлялась фактично як похідна до вимоги про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Згідно з абз. другим ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Однак будь-яких фактів про процесуально-правові порушення, що потягли би помилкове розв`язання цивільно-правового спору, заявник не надав, а апеляційним судом здобуто не було.

Спонуканням для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" адвоката Крюкової Марини Володимирівни залишити без задоволення, а заочне рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 01 жовтня 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.В. Боймиструк

Н.М. Ковальчук