РІШЕННЯ

Іменем України

09.12.2024 Справа №607/17871/24 Провадження №2/607/3624/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Марциновської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Хавщ Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що з 09.02.2012 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі сторонами набуте майно, а саме: квартира, загальною площею 62,4 кв. м, житловою площею 33,4 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначив, що дане нерухоме майно належить сторонам як подружжю на праві спільної сумісної власності. Згоди щодо добровільного поділу даного майна сторони не дійшли.

За таких підстав позивач просить визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя право приватної власності на 1/2 частку квартири, загальною площею 62,4 кв. м, житловою площею 33,4 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

20.08.2024 відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 17.09.2024 та наданий сторонам строк для подання заяв по суті справи.

17.09.2024 підготовче засідання відкладене на 08.10.2024 у зв`язку із неявкою відповідача.

08.10.2024 підготовче засідання відкладене на 11.11.2024 за клопотанням представника відповідача.

11.11.2024 усною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 09.12.2024.

У судове засідання 09.12.2024 позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Янчишин В.Й., належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, не з`явились. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити повністю.

У судове засідання 09.12.2024 відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Козак Т.І., належним чином повідомлені про дату, час та місце цього засідання, не з`явилися. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без його та відповідача участі, позов визнав повністю з підстав, викладених у позовній заяві,та не заперечував проти задоволення позову.

Частини 1, 4 ст. 206 ЦПК України визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали цивільної справи, ураховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними зі здійсненням права спільної сумісної власності подружжя, та регулюються нормами Цивільного кодексу України та Сімейного кодексу України.

Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у ст. 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.

За загальним правилом власник самостійно розпоряджається своїм майном.

Розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч. 1 ст. 63 СК України).

Згідно з ч. 1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 69 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована і один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Суд встановив, що 09.02.2012 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище ОСОБА_4 . Указане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 389673850 від 05.08.2024, квартира, загальною площею 62,4 кв. м, житловою площею 33,4 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , 25.12.2020 зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25.12.2020 (а.с. 11-12).

Такі обставини в сукупності дають суду підстави вважати, що спірне нерухоме майно набуте та зареєстроване за ОСОБА_2 під час перебування останньої у шлюбі з ОСОБА_1 .

Докази того, що указане майно є особистим приватним майном відповідача, суду не надані.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відтак суд вважає доведеним позивачем та не спростованим відповідачем той факт, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , 25.12.2020 зареєстрована на ім`я ОСОБА_2 під час перебування сторін у шлюбі, а тому належать сторонам на праві спільної сумісної власності і підлягає поділу між ними у рівних частках.

Наявність обставин, які давали б підстави для відступлення від принципу рівності часток сторін у праві спільної сумісної власності, суд не встановив.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням визнання відповідачем позову, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Приймаючи до уваги, що при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 6240 грн, що підтверджується квитанцією № 6457-0452-0470-8318 від 16.08.2024 (а.с. 7), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору у сумі 3120 грн, а інші 50 відсотків судового збору у сумі 3120 грн необхідно повернути позивачу з державного бюджету.

Керуючись ст. 4, 76-81, 89, 141, 142, 206 ч. 1, 4, 247 ч. 2, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку поділу майна подружжя право приватної власності на 1/2 частку квартири, загальною площею 62,4 кв. м, житловою площею 33,4 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 3120 (три тисячі сто двадцять) гривень.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у сумі 3120 (три тисячі сто двадцять) гривень, сплачений при поданні позову відповідно до квитанції № 6457-0452-0470-8318 від 16.08.2024, за такими реквізитами: Платник: ОСОБА_1 ; Сплачено: АТ «ТАСКОМБАНК»; Код банку: 339500; Код ; Одержувач платежу: ГУК у Терн.обл./тг м. Терноп./22030101; Банк одержувача: Казначейство України (ел. адм.. подат.) Рахунок IBAN: UA0019751; ; Призначення платежу: 395; Судовий збір, за позовом ОСОБА_1 , Тернопільський міськрайонним суд Тернопільської області.

Заяву позивача про розподіл понесених позивачем судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7000 (сім тисяч) гривень залишити без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Янчишин Володимир Йосифович, місцезнаходження: вул. С.Крушельницької, буд. 35А, офіс 2, м. Тернопіль.

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Представник відповідача: адвокат Козак Тарас Ігорович, місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

СуддяІ. В. Марциновська

Повне судове рішення складене 19.12.2024.