Справа № 349/315/24
Провадження № 2/349/220/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 квітня 2024 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі судді Могили Р.Г.,

з участю секретаря судового засідання Мартиновської І.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу №349/315/24 за позовом ОСОБА_1 до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на частину майна колишнього колгоспного двору та визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування,

учасники судового провадження:

позивачка ОСОБА_1

представник позивачки адвокат Падучак І.І.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Падучак І.І., звернулася до суду з позовом до Рогатинської міської ради, в якому просить:

- встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її бабусею;

- визнати за нею, як спадкоємцем за законом після смерті бабусі ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за нею, як спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за нею, як членом колишнього колгоспного двору, право власності на 1/3 частину домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтований тим, що станом на 15 квітня 1991 року позивачка, її батько ОСОБА_3 та бабуся ОСОБА_2 проживали у вказаному домоволодінні та були членами колгоспного двору. Вона є спадкоємцем в порядку спадкування за законом п`ятої черги, яка має право на спадкування 1/3 частини домоволодіння після смерті бабусі ОСОБА_2 , а також спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_3 , якому належала 1/3 частина вказаного домоволодіння. Спадщину прийняла шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, однак коли звернулася із заявами про отримання свідоцтв про право на спадщину на частини домоволодіння, нотаріус відмовив у зв`язку з відсутністю документа, який посвідчує право власності спадкодавців на вказане нерухоме майно. Також не може документально підтвердити факт родинних відносин із спадкодавцем ОСОБА_2 , оскільки прізвище її матері зазначено ОСОБА_4 . З цих підстав просить позов задовольнити.

Відповідач заперечень проти позову не подав.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та справу призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 25 березня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Падучак І.І. позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві.

Рогатинська міська рада Івано-Франківської області подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника, в якій зазначила, що у випадку встановлення судом факту родинних відносин, не буде заперечувати щодо визнання за позивачкою права власності на частину майна колишнього колгоспного двору та права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Згідно виписки з погосподарської книги за 1990-1995 роки Верхньолипицького старостинського округу Рогатинської міської ради Івано-Франківської області, домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року належало до суспільної групи «колгоспний двір», де проживали: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 26 листопада 1995 року Верхньолипицькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області.

З копії довідки, яка видана Верхньолипицьким старостинським округом Рогатинської міської ради Івано-Франківської області 30 листопада 2023 року за № 250, вбачається, що останнім постійним місцем проживання ОСОБА_2 було АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_2 разом із нею проживала онука ОСОБА_1 . Заповіт від імені ОСОБА_2 у Верхньолипицькій сільській раді не посвідчувався.

У зв`язку із її смертю відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на 1/3 частину домоволодіння.

Відповідно до копії свідоцтва про народження позивачки, виданого 04 грудня 1961 року Верхньолипицькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області, її батьками зазначено: ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Згідно копії свідоцтва про одруження, виданого повторно 14 серпня 1962 року Верхньолипицькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області, 12 вересня 1959 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Як вбачається із копії архівної довідки від 07 грудня 2023 року №К-148(Ц)/06-06, матір`ю ОСОБА_7 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Верхня Липиця Рогатинського району зазначено ОСОБА_8 , донька ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Відомості про батька відсутні.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_3 , які є жителями с.Верхня Липиця Івано-Франківського району у судовому засіданні надали показання про те, що померла ОСОБА_2 , дівоче прізвище якої ОСОБА_4 , була бабусею ОСОБА_1 .

Встановлено, що ОСОБА_1 ,як спадкоємець за законом прийняла спадщину, оскільки в порядку ст. 549 ЦК УРСР вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті бабусі ОСОБА_12 .

Постановою державного нотаріуса Рогатинської державної нотаріальної контори Андрейків Т.В. від 26 січня 2024 року № 104/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 через відсутність документально підтвердженого факту наявності родинних відносин між ними та відсутності документа, що посвідчує право спадкодавця на частину вказаного домоволодіння.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , виданого повторно Верхньолипицькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області 13 грудня 2000 року.

У зв`язку із смертю ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на 1/3 частину вказаного домоволодіння.

Відповідно до копії довідки, виданої Центром надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради Івано-Франківської області 24 січня 2024 року №40 та довідки, виданої Верхньолипицьким старостинським округом Рогатинської міської ради Івано-Франківської області 29 березня 2024 року №106, постійним місцем проживання ОСОБА_3 було АДРЕСА_1 . На день його смерті разом із ним проживала його дочка ОСОБА_1 . Заповіт від імені ОСОБА_3 у виконавчому комітеті Верхньолипицької сільської ради не посвідчувався.

Факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_3 та спадкоємцем ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки.

Встановлено, що ОСОБА_1 ,як спадкоємець за законом прийняла спадщину, оскільки в порядку ст. 549 ЦК УРСР вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті батька ОСОБА_3 .

Постановою державного нотаріуса Рогатинської державної нотаріальної контори Андрейків Т.В. від 12 січня 2024 року № 42/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 через відсутність документа, що посвідчує право спадкодавця на частину вказаного домоволодіння.

Із копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарським спорудами, виданого на ім`я ОСОБА_1 та копії довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 14 грудня 2023 року № 757 вбачається, що до складу домоволодіння входить: житловий будинок загальною площею 65,6 кв. м., житловою площею 53,2 кв.м., літня кухня площею 22,5 кв.м, стайня площею 25,5 кв.м, стодола площею 20,6 кв.м, комора площею 18,0 кв.м. Реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась.

Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки, ринкова вартість домоволодіння станом на 15 лютого 2024 року становить 78 200,00 грн.

Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами ( п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України).

У п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31 березня 1995 року зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Згідно ст.120 ЦК УРСР в редакції 1963 року, що поширюється на спірні правовідносини, колгоспний двір визначався, як сімейно - трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому за змістом ч.2 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення ст.ст.17,18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 р.).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Вказані обставини дають суду зробити висновок про те, що станом на 15 квітня 1991 року кожен із членів даного двору мали по 1/3 частці у вище вказаному житловому будинку, з господарськими будівлями та спорудами.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР).

Оскільки спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року, тому до відносин спадкування суд застосовує норми ЦК УРСР 1963 року.

Статтею 524 ЦК УРСР було передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

За ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

У силу статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що з наявних у суду матеріалів справи інших спадкоємців, які мають право на спадкування немає, а також враховуючи те, що позивачка набула право власності на житловий будинок та приналежні будівлі, як спадкоємець за законом після смерті бабусі та батька, а також як член колишнього колгоспного двору, однак не може отримати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, а тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на частину майна колишнього колгоспного двору та визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була бабусею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житлового будинку загальною площею 65,6 кв. м., житловою площею 53,2 кв.м., літньої кухні площею 22,5 кв.м, стайні площею 25,5 кв.м, стодоли площею 20,6 кв.м, комори площею 18,0 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , як члена майна колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за законом після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житлового будинку загальною площею 65,6 кв. м., житловою площею 53,2 кв.м., літньої кухні площею 22,5 кв.м, стайні площею 25,5 кв.м, стодоли площею 20,6 кв.м, комори площею 18,0 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житлового будинку загальною площею 65,6 кв. м., житловою площею 53,2 кв.м., літньої кухні площею 22,5 кв.м, стайні площею 25,5 кв.м, стодоли площею 20,6 кв.м, комори площею 18,0 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: с. Верхня Липиця Івано-Франківського району Івано-Франківської області, рєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Рогатинська міська рада Івано-Франківської області, місцезнаходження: Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, м.Рогатин, вул. Галицька,65, .

Суддя Р.Г. Могила

Повний текст рішення складено 10 квітня 2024 року.