Провадження №2-з/748/15/24
Єдиний унікальний № 748/2755/24
У Х В А Л А

25 червня 2024 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі

головуючого судді Хоменко Л.В.,

секретаря Базарної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черниш-Агро» про розірвання договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати договір оренди землі № 94, укладений між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Черниш-Агро», припинити право оренди даного товариства на належну йому на праві приватної власності земельну ділянку загальною площею 2,8158 га (кадастровий номер: :04:000:0208), яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про інше речове право: 44280204; дата державної реєстрації 28 вересня 2021 року, внесеним на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер витягу: 277809900 від 02 жовтня 2021 року та стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 червня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

24 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просить у цілях забезпечення позову заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Черниш-Агро», а також іншим органам та особам, які здійснюють примусове виконання судових рішень, в тому числі й приватному виконавцю виконавчого округу Чернігівської області Приходьку Юрію Михайловичу, на період до набрання чинності рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області у справі про розірвання договору оренди землі № 243 від 10 вересня 2021 року, вчиняти будь-які дії, що пов`язані із реалізацією (відчуженням будь-яким способом) права оренди ТОВ «Черниш-Агро», на належну йому на праві приватної власності земельну ділянку загальною площею 2,8158 га (кадастровий номер: :04:000:0208), яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про інше речове право: 44280204; дата державної реєстрації 28 вересня 2021 року.

В обгрунтування зазначає, що йому стало відомо про винесення постанови приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. про опис та арешт права оренди вищезазначеної земельної ділянки, що орендується ТОВ «Черниш-Агро», від 07 червня 2024 року з метою реалізації у подальшому такого права оренди земельної ділянки.

За даних обставин реалізація безпосередньо ТОВ «Черниш-Агро» чи органами та особами, які здійснюють примусове виконання судових рішень, в тому числі й приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Ю.М., права оренди, яке з`явилося у ТОВ «Черниш-Агро»,як результат укладення між ними, договору оренди землі № 243 від 10 вересня 2021 року, істотно ускладнить або взагалі унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення його позовних вимог, що вказані у позовній заяві про розірвання договору оренди земельної ділянки, а отже приведе до неможливості поновити його права та законні інтереси.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України.

Фіксування судового засідання, за допомогою звукозаписувальної техніки відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст.ст. 151, 152 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Видами забезпечення позову є, зокрема, заборона вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Також заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально- правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Частиною першою статті 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується, в тому числі, забороною вчинення певних дій.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. від 7 червня 2024 року для забезпечення реального виконання рішення Господарського суду Чернігівської області про стягнення з ТОВ " Черниш-Агро" на користь ТОВ " Євровектор ПЛЮС" та ТОВ " БЛЕК ДАЙМОНД" збитків у розмірі вартості втраченого товару описано та арештовано права оренди, у тому числі спірної земельної ділянки, що орендується ТОВ «Черниш-Агро».

Частиною п`ятою ст. 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення може відчужуватися, передаватися у заставу (іпотеку) її користувачем без погодження з власником такої земельної ділянки, крім земельних ділянок державної, комунальної власності у випадках, визначених законом. Відчуження, передання у заставу (іпотеку) права оренди земельної ділянки здійснюється за письмовим договором між її користувачем та особою, на користь якої здійснюється відчуження або на користь якої передається у заставу (іпотеку) право оренди землі. Такий договір є підставою для державної реєстрації переходу права оренди землі у порядку, передбаченому законодавством.

Як убачається із матеріалів справи, предметом позову є розірвання договору оренди землі № 94, укладеного між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Черниш-Агро», припинення права оренди даного товариства на належну позивачу на праві приватної власності земельну ділянку загальною площею 2,8158 га (кадастровий номер: :04:000:0208), яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про інше речове право: 44280204; дата державної реєстрації 28 вересня 2021 року, внесеним на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер витягу: 277809900 від 02 жовтня 2021 року.

Обґрунтовуючи необхідність застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії, пов`язані з реалізацією( відчуженням) права оренди, позивач зазначає, що реалізація ( відчуження) права аренди земельної ділянки, яка належить йому, ускладнить або взагалі унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення його позовних вимог про розірвання договору оренди земельної ділянки, а отже приведе до неможливості поновлення його прав та законних інтересів.

Суд враховує, що метою позовних вимог є захист прав ОСОБА_1 на розірвання договору оренди земельної ділянки у зв`язку систематичним порушенням умов договору оренди землі, а саме систематичною несплатою орендної плати.

Надання законодавцем можливості відчужувати право оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення без згоди власника земельної ділянки ( ч.5 ст. 93 Земельного кодексу України), у даному випадку у рахунок погашення боргу ТОВ " Черниш-Агро" перед третіми особами, шляхом укладення відповідного договору, який у подальшому є підставою для державної реєстрації переходу права оренди землі у порядку, передбаченому законодавством, на думку суду утруднить виконання рішення суду про можливе задоволення позовних вимог позивача, оскільки право оренди спірної земельної ділянки фактично перейде до третьої особи, а отже істотно ускладнить або взагалі унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а отже може призвести до неможливості поновлення його прав.

При цьому суд враховує співмірність даного забезпечення позову і для відповідача, а саме враховує відсутність можливих майнових наслідків для відповідача, приймаючи до уваги, що сума боргу перед третіми особами у розмірі 522 402 грн. 24 коп. є незначною, а також тимчасовість даного заходу до набрання законної сили рішенням суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.151-153, 353-354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Черниш-Агро», а також іншим органам та особам, які здійснюють примусове виконання судових рішень, в тому числі й приватному виконавцю виконавчого округу Чернігівської області Приходьку Юрію Михайловичу, на період до набрання чинності рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області у справі про розірвання договору оренди земельної ділянки № 243 від 10 вересня 2021 року, вчиняти будь-які дії, що пов`язані із реалізацією (відчуженням будь-яким способом) права оренди ТОВ «Черниш-Агро» на земельну ділянку загальною площею 2,8158 га (кадастровий номер: :04:000:0208), яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про інше речове право: 44280204; дата державної реєстрації 28 вересня 2021 року.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали надіслати особам, щодо яких вжито заходи забезпечення позову, негайно після її виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Хоменко Л.В.