Справа № 464/2905/24
пр.№ 2/464/1126/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2024 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.

секретаря судових засідань Баурової Ю.П.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання спільним майном подружжя, набутим під час шлюбу - автомобіля марки «Toyota Camry» 2018 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість якого становить 1 064 000 грн.

Обґрунтовує позов тим, що вона з відповідачем перебували з 2020 року у цивільному шлюбі. 08.04.2023 між ними укладено шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. На даний час у провадженні Сихівського районного суду м.Львова перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу. У період перебування у шлюбі ними придбаний автомобіль марки «Toyota Camry» 2018 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Право власності на зазначене майно оформлено на відповідача, про що вказано в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. Оскільки сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу вказаного автомобіля, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тому просить визнати автомобіль марки «Toyota Camry» 2018 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 спільним майном подружжя та здійснити його поділ шляхом стягнення з ОСОБА_2 на її користь грошової компенсації в розмірі 527 120 грн замість її частки у праві спільної сумісної власності подружжя на вказаний автомобіль.

Ухвалою судді від 25.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду і відкрите спрощене позовне провадження.

Ухвалою від 07.05.2024 з метою забезпечення позову накладено арешт на автомобіль марки «Toyota Camry» 2018 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Від представника відповідача адвоката Жак Н.Т., яка діє на підставі ордера ВС № 1279974, через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, заперечує вимоги позивача, просить в позові відмовити. Зазначила, що сторони уклали шлюб 08.04.2023, а автомобіль марки «Toyota Camry» відповідач придбав до укладення шлюбу 23.09.2022, що підтверджується митними документами. Оскільки автомобіль був не находу, деякий час автомобіль перебував у ремонті, на облік поставлений 19.05.2023. Вважає, що вказаний автомобіль не є спільною сумісною власністю подружжя, а є власністю відповідача як такий, що придбаний за кордоном за особисті кошти, тому поділу не підлягає.

Від представника позивача адвоката Русенка Р.І., який діє на підставі ордера ВС № 1283994, через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, заперечив твердження представника відповідача, підтримує вимоги позивача, просить позов задовольнити в повному обсязі. Ствердив, що сторони ще до укладення шлюбу, а саме ще з 2019 року проживали в цивільному шлюбі, разом винаймали житло, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно відпочивали, що підтверджується квитанціями про сплату комунальних послуг та оренди житла, світлинами, на яких зображено позивача та відповідача на різних відпочинках, а тому автомобіль марки «Toyota Camry» є спільною сумісною власністю подружжя.

Позивач, будучи допитана як свідок, в судовому засіданні вказала, що познайомилась з відповідачем у 2018 році, у 2019 році сторони спільно прийняли рішення проживати разом як подружжя, спільно винаймали житло спочатку на АДРЕСА_1 , потім за різними адресами, спільно відпочивали, купували одяг. Зазначила, що вели спільне господарство, мали спільний бюджет, придбавали автомобілі, котрі продавали. У 2022 році спільно вирішили придбати автомобіль Тойота за кордоном, який оформили у органах МРЕВ на ім`я відповідача. Взимку 2024 року їх відносини стали напруженими, відповідач став виганяти її з хати. Вона пробачила відповідача і повернулась. Оскільки ставлення відповідача до неї не змінилось, він спричинив їй побої, тому вона вирішила розірвати шлюб і звернулась з позовом до суду. Рішення суду про розірвання шлюбу оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Вважає, що автомобіль марки «Toyota Camry» є спільною сумісною власністю подружжя, просить поділити такий порівну шляхом стягнення з відповідача грошової компенсації за частки спільного майна.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Русенко Р.І. позов підтримав, надав пояснення аналогічні позовній заяві та відповіді на відзив, позовні вимоги підтримав, просить взяти до уваги висновок, яким визначена вартість автомобіля.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, оскільки в автомобіль він вклав більше коштів, ніж може отримати від відчуження. Вважає, що об`єкт поділу автомобіль не є спільною сумісною власністю. При цьому, він визнав, що з позивачем спільно проживав з 2019 року, натомість, вважає, що вони не вели спільне господарство, оскільки він періодично позичав кошти у позивача. Вказав, що дійсно 10.02.2024 переоформив автомобіль на свою матір, але жодних коштів від матері не отримував. Оскільки неодноразово позичав кошти і в неї. Визнав, що намагався відчужити автомобіль Тойоту, також визнав, що дійсно комунальні платежі здійснювала позивач за житло, вони проживали спільно.

Представник відповідача адвокат Жак Н.Т. в судовому засіданні позов заперечила, вважає, що позивач і відповідач зареєстрували шлюб, але, на її думку, це не була сім`я, оскільки в кожного був власний бюджет, кожен витрачав кошти на власних дітей від попередніх шлюбів, існували усні укладення договорів позики, при придбанні автомобіля відповідач позичені кошти повертав позивачці. Вважає, що відсутні докази існування спільного проживання, ведення спільного господарства, автомобіль Тойота придбаний до реєстрації шлюбу, відремонтований, лише зареєстрований на ім`я відповідача після реєстрації шлюбу. Просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши вступні слова учасників процесу, показання свідків, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.04.2023 (а.с.3).

Під час перебування у шлюбі автомобіль марки «Toyota Camry» 2018 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 19.05.2023, виданого Територіальним сервісним центром МВС (а.с.46-47).

Свідок ОСОБА_5 , допитана судом за клопотанням сторони позивача, в судовому засіданні показала, що познайомилась з відповідачем у 2020 році, потім познайомилась з батьками сторін, позивач і відповідач проживали на пр.Ч.Калини, уклали офіційно шлюб у 2023 році. Їй відомо, що сторони проживали як сім`я, спільно відпочивали, придбавали разом автомобілі, продавали такі, знову купували наступну машину, позивач заробляла достатньо коштів, могла дозволити придбавати не тільки машини, але і квартири.

Свідок ОСОБА_6 , допитаний за клопотанням сторони відповідача, в судовому засіданні показав, що сторони проживали разом біля 5 років, мали спільний бюджет, спільні кошти, свідку відомо про придбання автомобіля відповідачем.

Під час розгляду цивільної справи № 204/5407/17 (постанова від 10.02.2021) Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду нагадав, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто, статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: час набуття майна; кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

Отже, автомобіль придбаний за час перебування сторін у шлюбі. На час розгляду автомобіль переоформлено відповідачем на ім`я матері, але жодних доказів з цього приводу сторонами не надано.

Твердження сторони відповідача про те, що вартість спірного автомобіля в розмірі 15 тисяч доларів була здійснена відповідачем до реєстрації шлюбу, а у шлюбі відбулась лише формальна реєстрація автомобіля в органах МРЕВ, а відтак автомобіль є особистим майном відповідача, не заслуговують на увагу суду, оскільки відповідач визнав обставини як спільного проживання з позивачем, так і спільне придбання інших речей, починаючи з 2019 року, разом з позивачем, витрачання спільних коштів. Тому джерелом набуття спірного автомобіля Тойота були спільні сумісні кошти позивача і відповідача.

Враховуючи те, що автомобіль оформлений під час перебування сторін у шлюбі, придбаний за їх спільні кошти, тому як наслідок, спірний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи; вирішуючи спори між подружжям, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб; у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частинами другою та третьою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

За вимогами частин першої, другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

В силу вимог частини першої статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/114-24/24383-АВ, середня ринкова ціна автомобіля марки «Toyota Camry» 2018 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 1 154 240 грн(а.с.177-179).

Отже, суд виходить з положень закону про рівність часток подружжя у спільному майні, набутому ними у шлюбних відносинах і вважає, що спірний автомобіль марки «Toyota Camry» набутий сторонами за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тому позивач має право на 1/2 частину вказаної вище спірного автомобіля. Оскільки згідно експертної оцінки середня ринкова ціна спірного автомобіля становить 1054240 грн, тому на користь ОСОБА_4 слід стягнути з відповідача в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя компенсацію вартості частини автомобіля в розмірі 527 120 грн.

Позицію представника відповідача про те, що шлюб між сторонами існував формально, суд не приймає до уваги, оскільки таке твердження спростовується наявними в справі доказами та показаннями свідків.

Арешт з автомобіля марки «Toyota Camry», 2018 р.в., номерний знак НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_1 , накладений ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 07.05.2024, - слід скасувати.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст. 60, 69-71 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263 - 265, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати автомобіль марки «Toyota Camry» 2018 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 спільним майном подружжя та здійснити його поділ шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошової компенсації в розмірі 527 120 грн замість частки ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності подружжя на вказаний автомобіль.

Скасувати арешт з автомобіля марки «Toyota Camry», 2018 р.в., номерний знак НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_1 , накладений ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 07.05.2024.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 5876,80 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_3 , РНКОПП НОМЕР_5 .

Повний текст рішення складено 23.12.2024.

Суддя О.Ю. Горбань