РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 квітня 2024 року м. Мукачево Справа №303/889/24

2/303/120/24

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Кость В.В.

секретар судового засідання Чухайло К. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 від імені якої діє ОСОБА_2

до відповідача Івановецької сільської ради

про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 від імені якої діє ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Івановецької сільської ради про визнання права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 (надалі Домоволодіння).

Позовні вимоги обґрунтовуються обставинами щодо наявності у позивача всіх правових підстав для визнання за нею права власності на Домоволодіння, оскільки вона постійно проживала в ньому зі своєю родиною (батько, дідусь, бабуся), а після їх смерті доглядає та утримує вказане нерухоме майно.

Поряд з цим, позивач хоч і прийняла фактично спадщину, але через відсутність правовстановлюючих документів, позбавлена можливості визнати за собою право власності на Домоволодіння в позасудовому порядку.

В судове засідання позивач не з`явилася, натомість її представник подав заяву про розгляд справи без сторони позивача, позовні вимоги просили задоволити.

Від уповноваженого представника відповідача до суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.

Судом встановлено, що батьком позивача є ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16.03.1978.

В свою чергу, згідно з даними Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України (№8 від 13.07.2023), матір`ю батька позивача є ОСОБА_4 .

Тобто, ОСОБА_4 є бабусею позивача по батьковій лінії.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 померли, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть наявними у матеріалах справи (а.с. 18-19).

Згідно з даними нотаріально засвідченої заяви сусідів позивача: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , зареєстрованої 13.07.2023 року приватним нотаріусом Федоренком Е.Ю в реєстрі за №1685, 1686, 1687, ОСОБА_1 з народження постійно проживала разом зі своєю бабусею ОСОБА_4 за адресою місцезнаходження Домоволодіння, у тому числі, і на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті бабусі ОСОБА_1 постійно доглядає та утримує будинок, веде господарство.

Відповідно до Виписки з погосподарської книги №03 за 2016-2020 рік Бобовищенської сільської ради, виданої Івановецькою сільською радою 9 квітня 2021 року №350/02-27, головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 . Забудовником житлового будинку та домогосподарства була ОСОБА_4 , 1928 року народження.

Як вбачається з інформаційної довідки №131 від 16.01.2021, виданої Мукачівським районним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки ТОВ «Зодчий і К», право власності на Домоволодіння не зареєстровано.

Також в матеріалах справи міститься технічний паспорт на будинок з відображеними в ньому технічними характеристиками вказаного об`єкта нерухомості, до складу якого входить житловий будинок літ. «А», 1958 року побудови, господарська будівля літ. «Б», 1958 року побудови.

З урахуванням вищевказаних фактичних обставин справи, суд приймає до уваги також наступне.

Згідно зі ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається уст. 16 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

З урахуванням п. 1 частини другої ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту порушеного права є його визнання.

У відповідності до приписів частини четвертої ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Роз`яснюючи положення процесуального закону, які визначають дії суду при визнанні позову відповідачем Пленум Верховного Суду України в абзаці третьому пункту 24 постанови від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює

рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній

частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і

дослідження інших обставин справи.

У ситуації, що склалася по справі позовні вимоги ОСОБА_1 визнані Івановецькою сільською радою безумовно, тому підлягають задоволенню без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

При цьому судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, внаслідок ухвалення судом саме такого судового рішення.

За таких обставин справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись статтями 8, 19, 41, 124, 129, 1291 Конституції України, ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області,

УХВАЛИВ:

1.Позов задоволити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно, а саме домоволодіння АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом.

3. Судові витрати покласти на позивача.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

6. Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: Івановецька сільська рада, с.Іванівці Мукачівського району, вул.Миру 15, .

Суддя В.В. Кость