Справа № 372/3623/24
Провадження № 2-1713/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2024 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Зінченко О.М.,

при секретарі Григор`євій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Обухівської районної державної адміністрації Київської області про визнання недійсним рішення та скасування запису про державну реєстрацію прав власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

27.06.2024 р. позивач через свого представника адвоката Базика О.П. звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи який вказав, що в 2014 р. позивач звернувся до землевпорядної організації для розробки документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, площею 0,2250 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та по АДРЕСА_1 , на підставі рішення № 7/10 Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області від 14.12.2007 р. Однак, в 2023 р. позивачу повідомили, що виготовити документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну вказану ділянку неможливо, оскільки на вказану земельну ділянку було оформлено право власності на відповідача ОСОБА_2 і їй було присвоєно кадастровий номер :01:012:0085. Представник позивача адвокат Базик О.П. за адвокатським запитом до ГУ Держгеокадастру у м.Києві на Київській області отримав копію технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в якій, серед іншого знаходилося копія рішення № 5 від 06 жовтня 2004 року, яким було виділено у власність вказану земельну ділянку Відповідачу, а також архівний витяг, додаток до рішення від 06.10.2004 № 5. Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зазначено, що підставою виникнення права власності на нерухоме майно зазначено рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 5/29-V, виданий 11.11.2009, видавник: Краснослобідська сільська рада. Представник позивача адвокат Базик О.П., звернувся з адвокатським запитом до Архівного відділу Обухівської районної державної адміністрації з проханням надати копії документів, що стали підставою для реєстрації права власності на земельну ділянку, кадастровий номер якої: :01:012:0085, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, село Красна Слобідка, і належить ОСОБА_2 , в тому числі копію заяви ОСОБА_2 з додатками до Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області про виділення у власність вказаної земельної ділянки. Однак, 23.05.2024 р. на вказаний адвокатський запит було отримано відповідь, в якій вказувалося, що у документах архівного фонду № р-56 «Краснослобідська сільська рада Обухівського району Київської області» зберігається копія рішення сільської ради від 06.10.2005р. № 5.23-IV «Про передачу у приватну власність земельних ділянок ОСОБА_2 , ОСОБА_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» (оригінал вилучений Обухівською окружною прокуратурою). Крім того, зазначено, що будь-які додатки до рішення, а також документи, які стали підставою для реєстрації земельної ділянки, в тому числі заява ОСОБА_2 , у документах відсутні. Позивач вважає рішення Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області № 5 від 06.10.2004 р., яким було виділено у власність вказану земельну ділянку відповідачу, незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Земельна ділянка площею 0,2250 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та по АДРЕСА_1 була в користуванні батька позивача, ОСОБА_4 з 1987 року на правах оренди, що підтверджується архівним витягом протоколу шістнадцятої сесії Краснослобідьської сільської ради від 14 грудня 2007 року, в якому зазначено наступне: надати та передати у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку в розмірі 0,22 га по АДРЕСА_1 , яка була на правах оренди в батька ОСОБА_4 . Згідно Акту про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки від 29 травня 2012 року саме відповідачем, ОСОБА_2 , було погоджено межі вказаної земельної ділянки, про що вона особисто підписалася. В Довідці Краснослобідської сільської ради № 317 від 30.04.2008р., зазначено, що за ОСОБА_1 значиться земельна ділянка в розмірі 0,225 га, по АДРЕСА_1 , для обслуговування житлового будинку. Вказана земельна ділянка відведена для будівництва та обслуговування житлового будинку і ведення особистого селянського господарства в 1992 році. Згідно довідки № 03-15/4476 від 26.07.2012р. земельна ділянка площею 0,2250 Га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та по АДРЕСА_1 намічена до відведення у власність громадянину ОСОБА_1 . Згідно викопіювання з генплану по Краснослобідській сільській раді 1978 року та 1994 року, вказана земельна ділянка зазначена на ім`я ОСОБА_1 . Згідно Акту прийому-передачі межових знаків на зберігання від 11 вересня 2016 року, відповідач, як суміжний землекористувач, погодила межі вказаної земельної ділянки, про що сама розписалася у вказаному акті. Позивач зазначив, що оскаржуване рішення Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області № 5 від 06 жовтня 2004 року не відповідає вимогам законодавства України. Зокрема в ньому відсутні найменування осіб, в інтересах яких приймалося рішення, а також відсутні відомості про земельні ділянки, які начебто передавалися у власність громадянам.

Оскільки право користування ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,2250 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та по АДРЕСА_1 не припинялося, відповідно відповідач Обухівська РДА Київської області не мала права передавати вказану земельну ділянку іншим особам. Отже, незаконні дії відповідача Обухівської РДА Київської області призвели до порушення прав позивача на земельну ділянку, яка перебуває в користуванні батька позивача, а потім і самого позивача тривалий час.

В зв`язку з цим позивач просить суд визнати протиправними та скасувати рішення Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області № 5 від 06 жовтня 2004 року. Скасувати запис про державну реєстрацію прав власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:012:0085 за ОСОБА_2 , що внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно під номером 25270701. Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати.

03.09.2024 р. ухвалою судді було відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за правилами загальними позовного провадження.

16.10.2024 р. ухвалою Обухівського районного суду Київської області було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовільнити, не заперечують проти винесення заочного рішення по справі. Крім того представник позивача просив долучити до матеріалів письмові пояснення свідка ОСОБА_5 .

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача Обухівської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання повторно не з`явилися, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направили, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню наступних підстав.

Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,2250 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та по АДРЕСА_1 була в користуванні батька позивача ОСОБА_4 з 1987 року на правах оренди, що підтверджується архівним витягом протоколу шістнадцятої сесії Краснослобідьської сільської ради від 14 грудня 2007 року, в якому зазначено наступне: надати та передати у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку в розмірі 0,22 га по АДРЕСА_1 , яка була на правах оренди в батька ОСОБА_4 . (а.с.9).

Рішенням № 7/10 Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області від 14.12.2007 р. передано безкоштовно у власність ОСОБА_4 земельну ділянку в АДРЕСА_1 загальною площею 0,225 га з них: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,225 га. (а.с.8)

Згідно копії Акту про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки від 29.05.2012 р. відповідачем ОСОБА_2 , було погоджено межі вказаної земельної ділянки, про що вона особисто підписалася. (а.с.10)

З Довідки Краснослобідської сільської ради №317 від 30.04.2008р., вбачається, що за ОСОБА_1 значиться земельна ділянка в розмірі 0,225 га, по АДРЕСА_1 , для обслуговування житлового будинку. Вказана земельна ділянка відведена для будівництва та обслуговування житлового будинку і ведення особистого селянського господарства в 1992 році. (а.с.11).

Згідно викопіювання з генплану по Краснослобідській сільській раді 1978 року та 1994 року, вказана земельна ділянка зазначена на ім`я ОСОБА_1 . (а.с.12-13)

Згідно Акту прийому-передачі межових знаків на зберігання від 11.09.2016 р., відповідач ОСОБА_2 , як суміжний землекористувач, погодила межі вказаної земельної ділянки, про що сама розписалася у вказаному акті. (а.с.14).

З копії листа Архівного відділу Обухівської районної військової адміністрації Київської області №05-02/421 від 23.05.2024 р. вбачається, що у документах архівного фонду №Р-56 «Краснослобідська сільська рада Обухівського району Київської області» зберігається копія рішення сільської ради від 06.10.2004 р. №5.23-ІУ «Про передачу у приватну власність земельних ОСОБА_2 , ОСОБА_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» (оригінал вилучений Обухівською окружною прокуратурою). Будь-які додатки до рішення, а також документи, які стали підставою для реєстрації земельної ділянки, в тому числі заява ОСОБА_2 , у документах відсутні, кадастровий номер земельної ділянки не зазначений. Документи, про реєстрацію земельних ділянок та присвоєння кадастрових номерів, видачу державних актів на землю у діловодстві сільської ради не відкладалися, на постійне зберігання до архівного відділу не передавалися. (а.с.15)

Згідно копії Рішення №5 сесії 9 скл.ХХІV Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області від 06.10.2004 р. п.2 передано безоплатно у власність раніше надані земельні ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства громадянам згідно додатку. (а.с.16)

В Архівному витягу №06-05/267 від 09.10.2014 р. зазначено, що згідно додатку до рішення від 06.10.2004 №5 Краснослобідської сільської ради ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,54 га для ведення особистого селянського господарства. (а.с.17)

З Актуальної інформації про нерухомість від 14.06.2024 р. №231 земельна ділянка кадастровий номер :01:012:0085 площа 0,5297 га адреса Київська область Обухівський район с.Красна Слобідка, на підставі рішення Краснослобідської сільської ради 5/29-V від 11.11.2009 р. власник ОСОБА_2 , номер запису про право власності: 25270701 від 13.03.2018 р. державний реєстратор Заставенко А.В. КП «ПРІОРИТЕТ» Київська область. (а.с.18)

В письмових поясненнях наданих суду ОСОБА_5 зазначила, що поряд зі спірною земельною ділянкою знаходиться ділянка 0,50 га, яка належить її синові ОСОБА_6 , яку вона обробляє з 1987 р. За спірною земельною ділянкою знаходиться земельна ділянка ОСОБА_4 , яка тепер належить ОСОБА_1 . Вони багато років разом обробляли ці городи, спілкувалися. Цією ділянкою дійсно користувалася сім`я ОСОБА_4 , а тепер ОСОБА_1 . ОСОБА_2 ніколи не зверталася ні до її сина, ні до неї з приводу погодження меж при приватизації спірної земельної ділянки. Вважає, що земельна ділянка повинна бути повернута її законному власнику ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 73 ЗУ «Про місцеве самоврядування» Акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України, 1. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

2. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

3. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

4. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

5. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією так і Законами України.

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 330 ЦК України встановлено, що в разі, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього.

Статтею 396 ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 ЦК України, в тому числі і на витребування цього майна від добросовісного набувача.

Велика Палата Верховного суду дійшла до наступних висновків щодо застосування норм матеріального права: «Можливість власника реалізувати його право витребувати майно від добросовісного набувача згідно зі статтею 388 ЦК України залежить від того, на якій підставі добросовісний набувач набув це майно у власність, а у разі набуття його за оплатним договором - також від того, як саме майно вибуло з володіння власника чи особи, якій власник це майно передав у володіння. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (частина третя статті 388 ЦК України). Коло підстав, за яких власник має право витребувати майно від добросовісного набувача, є вичерпним (частини перша - третя статті 388 ЦК України).

Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. (п.п.145, 146 постанови ВП ВС від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16).

Враховуючи фактичні обставини даної справи та правові позиції ВП ВС суд вважає, що обраний спосіб захисту інтересів позивача ґрунтується на законі та є ефективним.

До спірних правовідносин про витребування земельних ділянок із володіння набувачів та повернення їх у власність позивача підлягає застосуванню стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція), відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Прийняття рішення про передачу в приватну власність землі державної чи комунальної власності позбавляє Український народ загалом (стаття 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі відповідно державної чи комунальної власності. В цьому контексті в сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 14, 19 Конституції України).

Беручи до уваги вище викладене суд вважає, що Краснослобідська сільська рада Обухівського району рада Київської області при наданні у власність відповідачу ОСОБА_2 земельну ділянку, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,2250 га, по АДРЕСА_1 , яка перебувала у користуванні позивача, вийшла за межі своїх повноважень, а отже її рішення є незаконним та прийнятим всупереч ст. 19 Конституції України, ст. ст. 20, 55, 56, 84, 149 ЗК України.

Оскільки рішення Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області № 5 від 06.10.2004 р. є незаконним, то і державний акт на право власності на вказану земельну ділянку, що виданий на підставі цього рішення також є незаконним.

В зв`язку з цим позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає необхідним визнати протиправними та скасувати рішення Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області № 5 від 06 жовтня 2004 року. Скасувати запис про державну реєстрацію прав власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:012:0085 за ОСОБА_2 , що внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно під номером 25270701.

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що представником позивача доведено ті обставини на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно квитанції №0.0..1 від 26.06.2024 р. представник позивача ОСОБА_1 адвокат Базик О.П. сплатив судовий збір в розмірі 1211,20 грн. (а.с.1)

Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 суму судового збору 1211,20 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст.4, 12, 76, 81, 89, 141, 247, 263-265, 280, 354-355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області № 5 від 06 жовтня 2004 року.

Скасувати запис про державну реєстрацію прав власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:012:0085 за ОСОБА_2 , що внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно під номером 25270701.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто Обухівським районним судом у випадку подання відповідачем відповідної заяви протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи якому повне заочне рішення не було йому вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О.М.Зінченко