Справа № 201/3152/19
Провадження № 6/201/262/2024
У Х В А Л А

07 травня 2023р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в особі головуючого - судді Ткаченко Н.В., розглянувши в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличка Віктора Анатолійовича від 29.04.2024р. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

01.05.2024р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличка В.А. від 29.04.2024р. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 .

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.05.2024р. головуючою у справі визначена суддя Ткаченко Н.В., якій подання приватного виконавця передано 06.05.2024р. (через відпустку судді у період з 01.05.2024р. до 03.05.2024р. включно).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 441 ЦПК України розгляд подання проводиться в порядку, визначеному ст.153 ЦПК України для розгляду заяви про забезпечення позову.

Ознайомившись із поданням приватного виконавця, суд вважає за необхідне в його задоволенні відмовити з наступних підстав.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Розділом XIІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012р. з подальшими змінами та доповненнями передбачено, що подання має обов`язково містити: найменування суду, до якого надсилається подання; відомості про виконавче провадження (найменування, дата, номер виконавчого документа, на підставі якого відкрито виконавче провадження, орган (посадова особа), який (яка) видав(ла) виконавчий документ, резолютивна частина рішення, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження, дата відкриття виконавчого провадження тощо); прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) боржника - фізичної особи, дату народження (число, місяць та рік); громадянство боржника - фізичної особи; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію і номер паспорта боржника - фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відмітку у паспорті; інформацію про перетинання боржником державного кордону України; обґрунтування наявності фактів ухилення боржника - фізичної особи від виконання своїх зобов`язань; резолютивну частину подання.

До подання додаються копії виконавчого документа (паперові копії виконавчого документа, виданого у формі електронного документа), постанови про відкриття виконавчого провадження, а також за необхідності копії інших документів.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличка В.А. перебуває зведене виконавче провадження № 60867414 з примусового виконання виконавчих листів, виданих Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованості за договором позики у розмірі 270 148грн.49коп. та судових витрат у розмірі 2 701грн.49коп.

11.12.2019р. постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличка В.А. було відкрито виконавче провадження № 60865464 за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суми боргу у розмірі 270 148грн. 49коп.

Постановою приватного виконавця від 19.12.2019р. було змінено (доповнено) реєстраційні дані, з огляду на отриманий витяг про реєстрацію актового запису про шлюб № 758 від 05.10.2019р., з якого вбачається, що боржниця, у зв`язку з укладенням шлюбу, змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

Ухвалою суду від 17.06.2021р. була здійснена заміна стягувача з ОСОБА_4 на ОСОБА_6 .

За інформацією, що міститься в поданні та поданих доказах, приватним виконавцем були направлені запити до: ПФУ, МВС України та ДФС України щодо наявності доходів та рухомого майна у боржниці; ДМС України та ДАПДП Дніпровської міської ради щодо зареєстрованого місця проживання боржниці; УПП в Дніпропетровській області щодо притягнення боржниці до адміністративної відповідальності.

Згідно відповідей вищезазначених установ вбачається, що у боржниці ОСОБА_7 відсутнє майно (грошові кошти), на які можливо було б звернути стягнення. Також надана інформація, що ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності не притягувалась.

19.12.2019р. приватним виконавцем був направлений на адресу боржниці виклик з вимогою з`явитися 26.12.2019р. до офісу приватного виконавця та зобов`язано надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомити про заходи, що вживаються з метою виконання рішення та інше.

21.12.2019р. на депозитний рахунок приватного виконавця надійшли кошти від боржниці на виконання рішення суду у розмірі 615грн. 87коп.

Також протягом 2020р. приватний виконавець отримав інформацію з ряду банків про виконання постанови про арешт коштів боржниці, а також про неможливість списання коштів через їх відсутність на рахунках або про повернення постанови про накладення арешту без виконання у зв`язку відсутністю рахунків у боржниці.

Згідно відповіді Соборного районного відділу у місті Дніпрі ГУ в Дніпропетровській області ДМС України № 1212-787/1212-20 від 17.06.2020р., боржниця ОСОБА_1 документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон зі строком дії до 19.12.2029р. та паспортом громадянина України у формі ІД-картки зі строком дії до 15.11.2029р.

07.07.2020р. до приватного виконавця звернулася представник ОСОБА_1 ОСОБА_8 , яка діяла на підставі довіреності від 25.02.2020р.,щодо ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Окрім того, в своєму клопотання представник ОСОБА_1 просила звернути стягнення на заробітну плату боржниці в ТОВ «ТФТ Інтернешнал», де боржниця працювала керівником та на підтвердження цього факту надана була виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

08.07.2020р. приватним виконавцем було надіслано запит на ім`я стягувача ОСОБА_4 на адресу АДРЕСА_1 (проте зі змісту клопотання від 07.07.2020р. та долученої довіреності вбачається, що адресою реєстрації та фактичного проживання боржниці є зовсім інша адреса) щодо надання письмової заяви про дозвіл на звернення стягнення на заробітну плату боржниці.

В серпні 2020р. приватним виконавцем повторно надіслані запити до ПФУ України, ДФС України, ДПС України щодо надання інформації про наявність доходів та перетин боржницею кордону, надіслане повідомлення на адресу боржниці щодо надання доступу до зареєстрованого місця проживання задля проведення перевірки майнового стану.

За відомостями ПФУ України та ДФС України у боржниці відсутні джерела отримання доходу, в МВС України відсутні відомості про наявність транспортних засобів, в ДПС України відсутні відомості про перетин кордону, оскільки ФОП ОСОБА_2 була знята з обліку.

Згідно актів від 13.08.2020р. та 14.08.2020р. боржниця доступ до житла не надала та відмовилась спілкуватися з приватним виконавцем по телефону.

Запити, які були адресовані ТОВ «ТФТ Інтернешнал» (місце роботи боржниці), щодо надання довідок про доходи боржниці повернулися до приватного виконавця з позначками «за закінченням» терміну зберігання».

30.06.2021р. представник стягувача надав заяву приватному виконавцю, в якій повідомив про місце роботи боржниці та просив вжити заходів щодо сповіщення роботодавця про стягнення коштів.

Надані суду матеріали виконавчого провадження містять запити до нового місця роботи боржниці, проте не містять доказів їх надіслання ані за адресою у м. Києва, ані за адресою в Іспанії.

Банківські виписки про наявність коштів на рахунках боржниці протягом 2020р. - 2022р., надані АТ «СЕНС БАНК», за рахунок яких можливо було б задовольнити вимоги стягувача, не можуть свідчити про умисне ухилення боржниці від виконання зобов`язання, оскільки подання приватного виконавця не містить обґрунтування, чому протягом 2020р. 2022р. ці кошти не було виявлено.

В своєму поданні від 29.04.2024р. приватний виконавець посилається на те, що боржниця рішення суду до теперішнього часу не виконала та ухиляється від його виконання.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Таким чином, право державного виконавця на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Верховний Суд України в узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України зазначив, що словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)» позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови свідомого невиконання боржником зазначених обов`язків, тобто боржник має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

На думку Верховного Суду, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

З наявних в матеріалах справи не вбачається доказів того, що представником боржниці у липні 2020р. було повідомлено приватного виконавця про місце роботи ОСОБА_1 та місце її проживання та заявлено про звернення стягнення на заробітну плату боржниці у ТОВ «ТФТ Інтернешнал», проте відповідної постанови приватним виконавцем не було винесено. Надані суду матеріали виконавчого провадження містять лише запити до товариства щодо надання довідки про доходи.

Крім того, після надання представником стягувача інформації про місце роботи боржниці в Demium Startups, приватним виконавцем також не було винесено відповідної постанови, а зроблені лише запити, докази надіслання яких в наданих матеріалах виконавчого провадження відсутні.

Тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

З наданої 22.04.2024р. інформації ДПС України щодо перетину боржницею кордону вбачається, що з 05.02.2020р. по 10.02.2020р. вона декілька разів виїжджала за межі України, а саме: з 09.04.2022р. по 04.08.2022р., з 08.03.2023р. по 13.03.2023р., з 09.10.2023р. по 16.10.2023р.

Загалом, такі виїзди за межі України були нетривалими, і лише з 09.04.2022р. до 04.08.2022р. позивачка чотири місця була відсутня в країні, що пов`язано з початком військової агресії Російської Федерації проти України.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Права, викладені у пункті 1 Протоколу Конвенції, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Оскільки будь-яких доказів навмисного, свідомого ухилення боржниці від виконання рішення суду приватним виконавцем не надано, її представником вчинялися дії щодо повідомлення про місце роботи боржниці, місце її фактичного проживання, відбувалось частково списання коштів (про що зазначено у поданні) і сам по собі факт невиконання зобов`язань боржницею не може бути аргументом для обмеження її виїзду за кордон (в тому числі в умовах введення воєнного стану на території України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України), відсутні підстави для обмеження боржниці у праві виїзду за межі України, отже в задоволенні подання приватного виконавця від 29.04.2024р. слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012р. (у редакції наказу Міністерства юстиції України № 2832/5 від 29.09.2016р. з подальшими змінами), ст.ст. 153, 260, 353, 441 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличка Віктора Анатолійовича від 29.04.2024р. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.