ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8417/24 Справа № 216/8123/21 Суддя у 1-й інстанції - БУТЕНКО М. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Агєєва О.В., Корчистої О.І.

секретар судового засідання Лідовська А.А.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2024 року, ухваленого суддею Бутенко М.В. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Центрально-міського райсуду м. Кривого Рогу з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів.

В своїй позовній заяві позивач просив суд прийняти рішення про визнання поважними причини пропуску для подання заяви про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором №KRP0GK00150630 від 18.01.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», визнати незаконною відмову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у проведенні реструктуризації заборгованості за кредитним договором №KRP0GK00150630 від 18.01.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк».

Рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області віл 26 червня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів задоволені.

Визнано поважними причини пропуску для подання заяви про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором №KRP0GK00150630 від 18.01.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк»

Визнано незаконною відмову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у проведенні реструктуризації заборгованості за кредитним договором №KRP0GK00150630 від 18.01.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк».

Стягнуто із Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТ БАНК» на користь держави 908,00 грн. судового збору.

Відповідач Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТ БАНК», будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність оскаржуваного судового рішення, ухваленого з порушенням норм матеріального і процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у повному обсязі відмовити позивачеві у задоволенні його позовних вимог та покласти на позивача судові витрати по справі.

При цьому, скаржник зазначає, що 18.01.2007 р. між ПриватБанком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № KRP0GK00150630, згідно якого Позичальник отримав кредит в сумі 22598.00 доларів США на придбання житлової нерухомості, яка на підставі іпотечного договору передана в іпотеку Банку, на умовах сплати процентів та інших платежів на строк до 17.01.2019 р. Позичальник протягом всього часу кредитування не сумлінно виконував взяті зобов`язання за кредитним договором, починаючи з 2009 року періодично допускав прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором, та з 2011 року мав прострочену заборгованість на постійній основі і станом на 25.07.2022 р. має заборгованість перед ПриватБанком в загальному розмірі 56314,39 доларів США.

Позичальником подана до Банка заява про проведення реструктуризації, але Банком надано листи-відповіді від 16.07.2021 р., 09.09.2021 р. та від 02.11.2021 р. з відмовою через те, що не всі необхідні документи, зазначені у Законі №1381-ІХ були подані, а саме: документи про склад сім`ї, як це зазначено у підпункті 4 пункту 7 цього Закону: документи про реєстрацію місця проживання особи щодо кожного члена сім`ї: довідки про доходи щодо кожного члена сім`ї. Натомість, Позичальником були подані окремі довідки та копії паспортів а потрібні документи про весь склад сім`ї, та відповідних довідок про доходи не було надано, це й стало підставою для відмови у проведенні реструктуризації.

Подання окремих довідок щодо кожного окремого члена сім`ї з зазначенням їхнього місця реєстрації не відображає повний склад сім`ї позичальника, бо таким чином, можна приховати будь-яку дитину чи іншого члена сім`ї.

Окрім того, 23.04.2021 року набув чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті №1381-IX, яким доповнено розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про споживче кредитування №1734 - VIII від 15.11.2016 року, пунктом 7, яким доповнено зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом:1) обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі: наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації.

Враховуючи те, що позивач мав прострочену заборгованість зокрема за тілом кредиту станом 1 січня 2014 року, що підтверджено розрахунком заборгованості, тому зобов`язання за кредитним договором №KRP0GK00150630 від 18.01.2007 р. не підлягало обов`язковій реструктуризації в будь якому випадку навіть за умови надання всіх необхідних документів, зазначених у Законі №1381-ІХ. Оскільки, Позичальник не виконав ані вимогу Закону №1381-ІХ, ані вимогу Банка/Кредитора, а тому відмова Приватбанку позивачеві у проведенні реструктуризації є законною та обґрунтованою.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача, позивач ОСОБА_1 , просить вімовити Банку у задоволені апеляційної скарги та залишити без змін рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2024 року. Вказує, що станом на 01.01.2014 року у нього була відсутня заборгованість за кредитним договором, що підтверджено наданими доказами, копіями касових квитанцій, які підтверджують, що, починаючи з березня 2007 року (початок платежів) до грудня 2014 року ним сплачено 28 511,32 доларів США, тобто суму більшу за отримані у кредит кошти.

Заслухавши суддю доповідача, позивача ОСОБА_1 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача з викладених у відзиві підстав, посив рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, відзиву на апеляційну скаргу, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 18.01.2007 року між АТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №KRP0GK00150630 від 18.01.2007 року, за яким позивач отримав 20 000 доларів США для придбання будинку по АДРЕСА_1 . До початку 2015 року умови договору з боку позичальника були виконані в повному обсязі, що підтверджується квитанціями про сплату внесків з початку укладання договору до 01 січня 2015 року.

18.02.2015 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до Центрально - Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення заборгованості з позичальника в розмірі 12 040,91 доларів США - заборгованість за кредитом, 1583,41 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 243,59 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 168,15 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

25.01.2021 року представником позивача була додана до матеріалів цивільної справи уточнена позовна заява з додатками, відповідно до якої позивачем були змінені позовні вимоги, за якими банк визначив заборгованість станом на 10.12.2020 року в розмірі 56 314,37 доларів США, з яких: 12 107,37 доларів США - заборгованість за тілом кредиту, 14 375,63 доларів США за відсотками, 2154,59 доларів США за по комісії, 27676,78 доларів США пеня, і просив стягнути з позичальника суму тільки за тілом кредиту в розмірі 12107,37 доларів США, від інших сум банк відмовився.

08 лютого 2021 року Центрально-Міським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області було прийнято рішення за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача на користь AT КБ «Приватбанк» 12107,37 (дванадцять тисяч сто сім) доларів і 37 центів США, що за курсом 28.04 гривень за 1 долар США, відповідно до службового розпорядження НБУ від 10.12.2020 року складає 339 490,65 гривень

У встановлений законом строк відповідач звернувся до Дніпровського апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу від 08 лютого 2021 року.

06 липня 2021 року Дніпровським апеляційним судом апеляційна скарга була розглянута і прийнята постанова про залишення апеляційної скарги без задоволення і залишення рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2021 року без змін. Постанову апеляційного суду відповідачем в цивільної справі отримано 06 вересня 2021 року.

12 липня 2021 року позивачем до АТ КБ «Приватбанк» була направлена заява про проведення реструктуризації, що підтверджується квитанціями Укрпошти про поштове відправлення від 12.07.2021 року.

14 серпня 2021 року позивачем була отримана відповідь банку від 29.07.2021 року за №20.1.0.0.0/7-21076/3735 за якою AT КТ «Приватбанк» повідомив про відмову у проведені реструктуризації за кредитним договором №KRP0GK00150630 від 18.01.2007 року, укладеного між банком і ОСОБА_1 з підстав відсутності додатків до заяви про проведення реструктуризації.

Виходячи з вимог зазначеного Закону, а також існування на день набрання чинності зазначеного закону відкритого судового провадження №22-ц/803/5735/21, справа 216/1254/15-ц, рішення за яким набрало законної сили лише 06.07.2021 року, 06 вересня 2021 року позивачем до АТ КБ «Приватбанк», у додатковий двомісячний строк, була спрямована заява про проведення реструктуризації з доданням необхідних та визначених законом додатків, які були зібрані позивачем на протязі липня та серпня 2021 року.

13 жовтня 2021 року позивачем була отримала відповідь банку АТ КБ «Приватбанк» від 24.09.2021 року за №20.1.0.0.0/7-210909/7022 за якою банк погодився провести реструктуризацію за кредитним договором, але на умовах банку.

За поясненнями співробітника банку повідомлено, що банк вимагає одночасної сплати усієї суми заборгованості без суми штрафу, іншої реструктуризації у відповідності до прийнятого Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземної валюті».

21 жовтня 2021 року позивач втрете звернувся до банку АТ КБ «Приватбанк» з заявою за якою просив банк задовольнити, надати чітку відповідь погодитись або відмовити у проведені реструктуризації за кредитним договором.

22 листопада 2021 року позивач отримав відповідь банку від 02.11.2021 року за №20.1.0.0.0/- 211027/17038, відповідно до якої позивачу була надіслана копія відповіді від 02 вересня 2021 року без будь-яких додаткових змін та уточнень.

Відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземної валюті» житловий будинок за АДРЕСА_1 , як предмет іпотеки, що підтверджується договором іпотеки від 18 січня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» серії ВЕМ №628656, позивач користується як місцем постійного проживання і у нього відсутнє у власності інше житлове нерухоме майно. Вказані обставини підтверджуються витягом з реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копією домової книги, а також довідкою Криворізької об`єднаною міською довідково-інформаційної служби. Відсутність іншого нерухомого майна підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Крім того предмет іпотеки буд. АДРЕСА_1 , який перебуває у власності позивача, відповідно до вимог зазначеного Закону, був придбаний частково за рахунок власних і кредитних коштів, що підтверджується договором за яким вартість предмета іпотеки складає 117 648,30 (сто сімнадцять тисяч шістсот сорок вісім гривень 30 коп.), що за курсом січня 2007 року, в розмірі 5,05 грн. за один долар США, складає загальну суму 23 296,69 (двадцять три тисячі двісті дев`яносто шість доларів 69 центів) США. Таким чином, відповідно до кредитного договору банком надана сума для сплати за нерухоме житлове майно в розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч) доларів США і власних коштів в розмірі 3 296,69 (три тисячі двісті дев`яносто шість) доларів США.

Відповідно до договору іпотеки від 18 січня 2007 року і технічного плану будинку, загальна площа будинку АДРЕСА_1 складає 60,50 квадратних метрів, житлова площа 39,90 квадратних метрів.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 на підставі досліджених доказів наданих сторонами по справі виходив з того, що позивач, використавши своє право на проведення реструктуризації заборгованості за кредитним договором №KRP0GK00150630 від 18.01.2007 року, укладеного між сторонами по справі, звернувся із заявою до Банку та просив провести реструктуризацію боргу за кредитним договором. При цьому, у заяві позивачем вказано відомості, які вимагалися законом для проведення реструктуризації боргу та додані усі необхідні документи. Проте, АТ КБ «ПриватБанк» листом від 29.07.2021 року відмовив ОСОБА_1 у проведенні реструктуризації боргу, зазначивши правовими підставами ненадання необхідних для проведення реструктуризації документів, при тому, що усі витребувані документи заявником були подані. На теперішній час позивач має непогашене грошове зобов`язання, забезпечене житловою нерухомістю, станом на 01 січня 2014 року. Предметом іпотеки є житлове нерухоме майно та відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно іншого житлового нерухомого майна у позивача та членів його сім`ї у власності немає.

Суд дійшов висновку, що Банк мав би провести реструктуризацію заборгованості за кредитним договором №KRP0GK00150630 від 18.01.2007 року за заявою ОСОБА_1 , тому бездіяльність Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТ БАНК» у не проведенні реструктуризації зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором за його заявою, слід визнати протиправною та зобов`язати Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТ БАНК» провести реструктуризацію зобов`язань ОСОБА_1 за зазначеним вище кредитним договором, за його заявою, відповідно до п.7 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування».

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та не може погодитись з доводами скаржника викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

За приписами ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції, наведеним вище нормам закону відповідає.

13 квітня 2021 року за №1381-IX Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземної валюті», зазначений Закон після підпису президентом вступив в закону силу з 24 квітня 2021 року, відповідно до п.1 розд. ІІ Прикінцеві та перехідні положення «Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування».

Згідно п.1 ч.2 розд. 1 Закону «дія цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені після дня набрання чинності цим Законом, крім п.6 цього розділу, дія якого поширюється на всі договори про споживчий кредит та п.7 цього розділу, дія якого поширюється на всі договори про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, які відповідають викладеним у зазначеному пункті критеріям.

Відповідно до вимог зазначеного Закону п.1 ч.2 розд. 1 обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті у разі:

- наявності станом на день набрання чинності останнім пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника,

- відсутності станом на 01 січня 2014 року простроченої заборгованості.

За п.2 ч.2 розд. 1 Закону «виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із ст.5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі-житлове нерухоме майно), або об`єкта житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або господарських будівль і споруд, загальна площа такого нерухомого майна не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів...»

Крім того Законом для застосування вимог цього закону потребує виконання певних умов, а саме:

- предмет іпотеки - житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна,

- у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно,

- предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна,

- предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна.

Відповідно до вимог Закону п.3 ч.2 розд. 1 реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником або його представником особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім випадків:

- у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подана заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктурізації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішення суду.

Крім того, у разі визнання судом поважними інших причин неподання заяви про проведення реструктуризації протягом тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом суд може встановити інший строк подання заяви.

Відповідач вважає, що відмова Банку у проведенні реструктуризації заборгованості за кредитним договором, укладеним між сторонами по справі є законною, оскільки позивач ОСОБА_1 станом на 1 січня 2014 року мав прострочену заборгованість, зокрема за тілом кредиту, що підтверджено розрахунком заборгованості, тому заява позивача навіть за умови надання ним всіх необхідних документів не підлягала задоволенню.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими твердження відповідача.

Так, позивачем на підтвердження відсутності у нього перед Банком кредитної заборгованості станом на 01 січня 2014 року суду надано наступні докази: Графік сплат за кредитним договором №KRP0GK00150630 від 18.01.2007 року, починаючи з березня 2007 року по грудень 2014 року включно, а також копії касових квитанцій про сплату щомісячних кредитних зобов`язань за зазначений період часу, якими зокрема встановлено, що позивачем у цей проміжок часу Банку було сплачено 28 511,32 доларів США (а.с.93-94, 110-111, 113-144).

Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`активному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Наданими позивачем доказами підтверджено виконання ним кредитних зобов`язань перед відповідачем у період часу з березня 2007 року по листопад 2014 року включно, а в подальшому, починаючи з грудня 2014 року позивач перестав належним чином виконувати вимоги кредитного договору, у зв`язку з чим у останнього виникла кредитна заборгованість перед Банком, що спонукало кредитора звернутися у лютому 2015 року до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, яка згідно первісної позовної заяви, станом на 15.01.2015 року складала 14 027,06 доларів США (а.с.84-85).

Колегія суддів вважає, що наданий Банком розрахунок заборгованості не спростовує наведені вище докази позивача про відсутність у останнього кредитної заборгованості саме станом на 01 січня 2014 року. На думку колегії суддів розрахунок заборгованості підтверджує неналежне виконання ОСОБА_1 кредитних зобов`язань у період з грудня 2014 року, що і стало підставою для звернення Банком до суду з позовом у лютому 2015 року.

23.04.2021 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-ІХ, яким доповнено розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» №1734 - VIII від 15.11.2016 року, пунктом 7.

Відповідно до даного пункту зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом:

1) обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі:

наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника;

відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації;

2) виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку" у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом "г" частини першої статті 121 Земельного кодексу України.

Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов:

предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предметом іпотеки є житловий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

3) реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків:

у разі смерті позичальника (або особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) протягом строку, передбаченого абзацом першим цього підпункту, спадкоємець, до якого перейшли права та обов`язки позичальника, може подати заяву про проведення реструктуризації протягом двох місяців з дня одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину;

у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі;

у разі залучення позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) у встановленому законодавством порядку до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у період, що припадає на тримісячний строк з дня набрання чинності цим пунктом, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня завершення такого залучення.

Крім того, у разі визнання судом поважними інших причин неподання заяви про проведення реструктуризації протягом тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом суд може встановити інший строк для подання заяви.

Якщо строк подання заяви про проведення реструктуризації пропущено позичальником з поважних причин (хвороба, перебування за межами території України тощо), кредитор за клопотанням позичальника має право подовжити строк подання заяви про проведення реструктуризації на два місяці.

У разі пропуску позичальником строків, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом;

4) у заяві про проведення реструктуризації зазначаються:

прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) позичальника;

найменування кредитодавця (повне або скорочене);

інформація про дату укладення договору, яким передбачені зобов`язання, щодо реструктуризації яких подається заява;

інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника);

інформація про всі наявні у власності позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса);

інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса), - у разі наявності майнового поручителя;

документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї - на вимогу кредитора), розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя).

У разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом.

Заявник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві про проведення реструктуризації інформації. У разі якщо заявник не зазначив у заяві про проведення реструктуризації об`єкт нерухомого майна, віднесений до об`єктів житлового фонду, що на момент підписання заяви належав на праві власності позичальнику (особі, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майновому поручителю, або заявник зазначив недостовірну інформацію про зареєстроване на момент підписання заяви місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, або заявник зазначив недостовірну інформацію про фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, то в разі встановлення однієї з цих обставин судом або в разі підтвердження однієї з таких обставин наявними у кредитора офіційними документами (виданими суб`єктами, уповноваженими відповідно до закону видавати такі документи), це є підставою для відмови у проведенні передбаченої цим пунктом реструктуризації. Якщо реструктуризацію відповідно до цього пункту проведено, це є підставою для відновлення грошових зобов`язань позичальника, які існували станом на день, що передував дню проведення такої реструктуризації, із зменшенням таких грошових зобов`язань на суми сплачених з дня проведення реструктуризації платежів;

16) кредитодавець, наступні кредитори за договором зобов`язані надати поточному кредитору на його вимогу, а також позичальнику на його вимогу всю наявну інформацію про історію здійснення платежів, у тому числі інформацію про дату здійснення кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформацію про призначення кожного здійсненого платежу, суму наявної простроченої заборгованості станом на 1 січня 2014 року за кожним видом наявного грошового зобов`язання, за договором, не пізніше 14 днів з дня отримання такої вимоги;

кредитор, до якого перейшли права кредитодавця внаслідок відступлення права вимоги, зобов`язаний надати позичальнику (особі, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на його вимогу (не пізніше 14 днів з дня отримання такої вимоги) належним чином завірену таким кредитором копію документа, яким визначено розмір плати, що сплачена за відступлення права вимоги.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_1 , скориставшись своїм правом на проведення рестукторизації кредитної заборгованості звернувся до Банку з відповідною заявою, в якій вказав усі відомості, які вимагалися законом для проведення реструктуризації боргу та надав усі необхідні до заяви документи, зокрема довідку про осіб зареєстрованих у іпотечному житлі, довідку про доходи іпотекодавця, розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Рестру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця, проте Банк незаконно відмовив позивачеві у проведенні реструктуризації боргу, належним чином не вмотивувавши свою відмову.

Так, у заяві ОСОБА_1 зазначено прізвище, ім`я та по батькові позичальника; найменування кредитодавця; інформаціюпро дату укладення договору, яким передбачені зобов`язання, щодо реструктуризації яких подається заява; інформація про зареєстроване місце проживання позичальника; інформацію про всі наявні у власності позичальника на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса); інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса).

До заяви долучено документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (довідку про осіб зареєстрованих у житлі, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя), розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя).

Отже, наданий Банком розрахунок заборгованості не спростовує надані позивачем докази про відсутність у позивача заборгованості перед Банком станом на 01 січня 2014 року, оскільки позивач для доведення своєї позиції щодо відсутності кредитного боргу станом на січень 2014 року та під час розгляду справи, що переглядається, звертався 28 грудня 2023 року до відповідача із заявою про проведення звірки виплат за кредитним договором та надавав Банку касові квитанції про сплату ним кредиту за період часу з 2007 2013 роки на 32 аркушах, проте Банк обмежився формальною відповіддю за №20.1.0.0.0/7-240103/36320 від 10.01.2024, де зокрема зазначено, що розрахунок заборгованості надається тільки за запитом суду і безпосередньо співробітниками банку співробітникам суду. Тобто банківська установа, знаючи про наявність в суду спору між сторонами (позов подано 20 грудня 2021 року) не вважала за необхідне провести звірку сплачених позичальником коштів на погашення кредиту та для доведення своєї позиції встановити та довести наявність кредитної заборгованості у ОСОБА_1 станом на 01 січня 2014 року.

Окрім того, під час апеляційного перегляду справи позивач 31 жовтня 2024 року, повторно засобами поштового зв`язку звертався до АТ КБ «Приватбанк» із запитом щодо проведення звірки для визначення наявності або відсутності у нього кредитної заборгованості станом на 01 січня 2014 року, проте відповіді станом на день розгляду справи судом апеляційнї інстанції 04 грудня 2024 року не отримав.

Таким чином, висновок суду першої інстанці, про те, що Банк мав би провести реструктуризацію заборгованості за кредитним договором №KRP0GK00150630 від 18.01.2007 року за заявою ОСОБА_1 , у зв`язку з чим бездіяльність Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТ БАНК» у не проведенні реструктуризації зобов`язань ОСОБА_1 за зазначеним кредитним договором за його заявою, підлягає визнанню протиправною та Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТ БАНК» зобов`язане провести реструктуризацію зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором, відповідно до п.7 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування», колегія суддів вважає правильним і повністю з ним погоджується.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, оцінка доказів є виключно компетенцією суду, переоцінка доказів, діючим законодавством не передбачена.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши справу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, повно, всебічно та обґрунтовано встановив обставини справи, надав належну оцінку наявним у справі доказам, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про задоволення позову, яке відповідає вимогам ст.ст.263, 264 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 грудня 2024 року.

Головуючий:

Судді: