_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-н/947/7336/24
УХВАЛА

18.12.2024 суддя Київського районного суду м. Одеси Огренич І.В., розглянувши матеріали справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Вивчивши заяву, суддя приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У відповідності до ст.162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, а саме за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування фізичної особи - боржника.

Відповідно до отриманої судом інформації з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, місцем реєстрації проживання боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до Київського району м. Одеси.

Згідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Слід зазначити, що заявник вказує на те, що він надає послуги з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_2 .

За приписами п.4,5 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинні бути зазначені вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно п.4 ч. 3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так, у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» зазначено, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Проте, заявником не обґрунтовано з посиланням на належні докази, що боржнику належить на праві власності нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , за яким нараховується заборгованість за спожитий природний газ та не надано відповідних документів, що підтверджують цей факт.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя, відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Отже, з урахуванням тих обставин, що вимоги за якими видаються судові накази, мають бути безспірними, суддя приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись ст. 27,160,162,163,165 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк, з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Суддя І. В. Огренич