ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року

м. Київ

справа № 711/7022/22

провадження № 61-16997св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - перший заступник керівника Черкаської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської міської ради,

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про визнання спадщини відумерлою та витребування майна

за касаційною скаргою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури на постанову Черкаського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року та касаційною скаргою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури на додаткову постанову Черкаського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року у складі колегії суддів: Карпенко О. В., Бородійчука В. Г., Василенко Л. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2022 року перший заступник керівника Черкаської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської міської ради звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати причини пропуску позовної давності поважними та поновити цей строк; визнати відумерлою спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 44,9 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; витребувати від ОСОБА_1 на користь територіальної громади м. Черкас в особі Черкаської міської ради квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, перший заступник керівника Черкаської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської міської ради посилався на те, що прокуратура за результатами здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні від 09 червня 2022 року № 0000151 за частиною третьою статті 190, частиною четвертою статті 358, частиною першою статті 209 КК України за підозрою ОСОБА_2 установила підстави для здійснення представництва інтересів держави в суді у сфері захисту комунальної власності.

Так, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належала спірна квартира, яка увійшла до складу спадщини.

Водночас ОСОБА_2 на підставі підроблених документів, незаконно заволодів нерухомим майном, яке в подальшому на підставі договору купівлі-продажу відчужене ОСОБА_1 .

Оскільки спірна квартира є відумерлою спадщиною, прокурор просив позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Придніпровський районний суд м. Черкаси рішенням від 17 липня 2023 року позов задовольнив. Визнав відумерлою спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 44,9 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Витребував від ОСОБА_1 на користь територіальної громади м. Черкас в особі Черкаської міської ради квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101). Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, оскільки ОСОБА_2 на підставі підроблених документів незаконно заволодів спірною квартирою, яка має ознаки відумерлості. Оскільки з моменту смерті ОСОБА_3 сплинув установлений частиною другою статті 1277 ЦК України річний строк, майно має перейти у власність територіальної громади м. Черкас в особі Черкаської міської ради. У зв`язку з цим суд дійшов висновку про витребування квартири від ОСОБА_1 на користь Черкаської міської ради. Також суд виходив з того, що позивач не пропустив позовної давності.

Короткий зміст постанов суду апеляційної інстанції

Черкаський апеляційний суд постановою від 25 жовтня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Коханія О. В. задовольнив частково. Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2023 року скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив.

Апеляційний суд мотивував постанову тим, що прокурор, звернувшись до суду з вимогами про визнання спадщини відумерлою та витребування майна з чужого незаконного володіння, відповідачем зазначив лише ОСОБА_1 як кінцевого власника спірного майна. У позовній заяві прокурор зазначив про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , яка вважає себе спадкоємицею, подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , однак не зазначив вказану особу співвідповідачем. Водночас очевидним є те, що заявлені прокурором вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків ОСОБА_4 .

З огляду на зазначене апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову у зв`язку з неналежним суб`єктним складом учасників справи, а саме через незалучення до участі у справі як співвідповідача ОСОБА_4 .

Черкаський апеляційний суд додатковою постановою від 23 листопада 2023 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Коханія О. В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат задовольнив частково. Стягнув з Черкаської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 7 443,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

Апеляційний суд мотивував додаткову постанову тим, що під час ухвалення судового рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат. При цьому суд взяв до уваги заперечення Черкаської обласної прокуратури на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу та зменшив її розмір до 15 000,00 грн.

Короткий зміст касаційних скарг та їх узагальнені аргументи, позиції інших учасників справи

У листопаді 2023 року заступник керівника Черкаської обласної прокуратури подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просив скасувати постанову Черкаського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції. В касаційній скарзі, яка є доповненням до касаційної скарги, заступник керівника Черкаської обласної прокуратури, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати додаткову постанову Черкаського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року.

Підставою касаційного оскарження зазначав те, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 910/15792/19, від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13, від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19, від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16 та постановах Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15, від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17, від 09 лютого 2021 року у справі № 635/4741/17, від 22 липня 2021 року у справі № 760/112445/18, від 09 лютого 2022 року у справі № 640/23065/14, від 02 березня 2023 року у справі № 569/1158/20.

Підставою касаційного оскарження додаткової постанови зазначив те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 та постановах Верховного Суду від 30 січня 2023 року у справі № 910/6032/17, від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/313/16, від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18, додатковій постанові Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у справі № 911/3586/21, від 11 червня 2020 року у справі № 821/227/17.

Касаційна скарга на постанову Черкаського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року мотивована помилковістю висновку апеляційного суду про те, що прокурор звернувся до суду з позовом з неналежним суб`єктним складом учасників, а саме не залучив до участі у справі як співвідповідача ОСОБА_4 , тому що вона не є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3 і судове рішення у цій справі не стосується її прав та інтересів, оскільки немає рішення суду про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_3 та визнання права власності на майно в порядку спадкування; свідоцтво про право на спадщину вона не отримала, право власності на квартиру за нею не зареєстроване. Таким чином, ОСОБА_4 не має права на спадкування, а спадщина, яка залишилася після смерті ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю спадкоємців має бути визнана відумерлою та перейти у власність територіальної громади міста Черкаси в особі Черкаської міської ради.

Касаційна скарга на додаткову постанову мотивована тим, що визначений апеляційним судом розмір витрат не відповідає принципам співмірності та розумності, оскільки адвокат не надав детального опису робіт та розрахунку витрат на правничу допомогу. При цьому акт здачі-прийняття робіт від 22 серпня 2023 року не містить переліку наданих послуг; підготовка до цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, адвокат взяв участь лише у двох засіданнях у суді першої інстанції та одному засіданні в суді апеляційної інстанції, написав відзив та апеляційну скаргу.

У січні 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Коханій О. В. подав відзив на касаційну скаргу, у якому просив відмовити в її задоволенні, оскільки оскаржувані судові рішення є законними й обґрунтованими, суди правильно застосували норми матеріального та процесуального права відповідно до встановлених фактичних обставин справи, дали належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам. Також представник відповідача просив стягнути з прокуратури витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2023 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

17 січня 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2024 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи

Апеляційний суд встановив, що за ОСОБА_3 на праві власності була зареєстрована квартира АДРЕСА_1 (1/2 частини - на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 03 жовтня 2007 року; 1/2 частини квартири -на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 листопада 2010 року, зареєстрованого в державному реєстрі прав 16 листопада 2010 року після смерті ОСОБА_6 ).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується інформацією з актового запису про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси.

У квартирі АДРЕСА_1 згідно з інформацією Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 22 грудня 2022 року, починаючи з 06 червня 1975 року і до 26 вересня 2018 року була зареєстрована ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (період реєстрації з 18 червня 1966 року до 07 травня 2010 року). Станом на 22 грудня 2022 року за цією адресою зареєстрованих осіб немає.

01 червня 2017 року державний реєстратор виконавчого комітету Рацівської сільської ради Цьопа Б. А. прийняв рішення № 35481944 про державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Реєстрацію права власності проведено на підставі договору купівлі-продажу від 23 грудня 1997 року № 07/НД, виданого Черкаською філією Придніпровської товарної біржі, у якому містились завідомо неправдиві відомості про факт продажу ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 спірної квартири; технічного паспорту від 28 квітня 2017 року № 1263/1, виданого інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_7 , довідки Комунального підприємства «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації» від 26 травня 2017 року № 7952о.

Зазначений договір купівлі-продажу укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , якому на момент покупки було лише 2 роки, хоча його підпис у договорі наявний та зазначений представник ОСОБА_2 - ОСОБА_8 . Згідно з інформацією з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження мати ОСОБА_2 - ОСОБА_9 .

Згідно з листами Комунального підприємства «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації» від 16 червня 2022 року № 289 та від 30 червня 2022 року № 328 довідка від 26 травня 2017 року № 7952о на ім`я ОСОБА_2 про зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_1 не видавалась; реєстрація права власності на цю квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 23 грудня 1997 року № 07/НД, зареєстрованого Черкаською філією Придніпровської товарної біржі, не проводилась.

За вказаним фактом 09 червня 2022 року розпочато досудове розслідування за частиною третьою статті 190, частиною четвертою статті 358, частиною першою статті 209 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснює Черкаська обласна прокуратура.

08 серпня 2017 року ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_10 договір купівлі-продажу квартири, на підставі якого покупець набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Левицька Е. А. повідомила, що 28 травня 2016 року до неї поштою надійшла заява ОСОБА_4 про прийняття спадщини після ОСОБА_3 . Щодо цієї заяви з 28 травня 2016 року дотепер ніхто не з`являвся, ніяких документів не надавав, відповідно, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Згідно з інформацією з Державного реєстру актів цивільного стану громадянка ОСОБА_3 була єдиною дитиною у сім`ї, рідних братів і сестер не мала, у шлюбі не перебувала, дітей не мала. Жодних родинних зв`язків немає.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, перевіривши правильність застосування судами норм права в межах касаційних скарг, дійшов висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

Згідно зі статтями 263-265 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. У мотивувальній частині рішення зазначаються фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Зазначеним вимогам оскаржувана постанова відповідає не повною мірою.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно (частина перша статті 1277 ЦК України).

Відповідно до частин першої та третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункти 2, 4, 5 частини третьої статті 175 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за пред`явленим позовом. Встановлення цієї умови є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові.

Для визнання відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу, яка має виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд встановив, що заявлені прокурором вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків ОСОБА_4 , яка подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Колегія суддів із зазначеним висновком не погоджується, оскільки саме по собі подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_4 , яка, як встановив суд, не є родичкою спадкодавця та за відсутності судового рішення про встановлення факту її проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років, не свідчить, що вона є спадкоємцем. При цьому слід враховувати, що після відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) пройшов значний проміжок часу, а ОСОБА_4 не вчинила передбачених законом дій для підтвердження її спадкоємства та оформлення спадщини.

За таких обставин передчасним є висновок апеляційного суду про відмову у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад учасників. Водночас не може бути залишене в силі і рішення місцевого суду, оскільки апеляційний суд не переглянув його по суті заявлених вимог.

Згідно зі статтею 400 ЦПК України касаційний суд не має процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, та давати оцінку доказам, які суди не досліджували, а отже, не може вирішити спір по суті за результатами касаційного перегляду.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, постанова апеляційного суду, а також додаткова постанова апеляційного суду підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду суду належить встановити коло спадкоємців після смерті ОСОБА_3 , та в залежності від встановлення таких обставин, вирішити завлений у цій справі спір.

Оскільки справа направляється на новий розгляд, суд касаційної інстанції не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги заступника керівника Черкаської обласної прокуратури задовольнити частково.

Постанову Черкаського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року та додаткову постанову Черкаського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко В. М. Коротун
М. Ю. Тітов