Справа № 714/502/24
Провадження № 2-о/714/109/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2024 р. м.Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого-судді: Козловської Л.Д.

секретар: Постевка Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Герца цивільну справу за заявою ОСОБА_1 при заінтересованій особі Герцаївської міської ради Чернівецького району Чернівецької області про встановлення факту що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 16.04.2024 року звернувся до Герцаївського районного суду з вищезазначеною заявою.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 82 років, померла мати заявника ОСОБА_2 , після її смерті відкрилась спадщина та залишилось спадкове майно, а саме право на земельну частку (пай) розміром 2.35 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності ВАТ «Прикордоник», що знаходиться в с.Тернавка, Чернівецького (колишня назва Герцаївського) району Чернівецької області, (копія сертифікату на право на земельну частку (пай), свідоцтва про смерть, витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі додаються).

Заявник своєчасно не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому пропустив передбачений ст.1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк прийняття спадщини після смерті матері, у зв`язку з чим виникла необхідність у встановленні факту прийняття спадщини чи встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Заявник, як спадкоємець 01.04.2024 року звернувся доприватного нотаріуса Лис Л.Г. з заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 02.04.2024 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з мотивів, що несвоєчасно на протязі шести місяців не звернувся з заявою про прийняття спадщини, та рекомендував звернутися до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини після смерті.

Так як ОСОБА_1 був зареєстрований АДРЕСА_1 , однак на день смерті спадкодавця постійно проживав без реєстрації разом з спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 . Просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_2 на день її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_2 .

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений.

Представник заявника ОСОБА_4 , подав заяву про розгляд цивільної справи без їх участі, вимоги викладені в заяві підтримують в повному обсязі та просив задовольнити заявлені вимоги.

Представник заінтересованої особи Герцаївської міської ради Чернівецького району Чернівецької області на призначене судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності та не заперечував щодо задоволення вимог заяви.

Так, аналізуючи та оцінюючи докази по справі в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

03 травня 2011 у віці 82 років померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 05.05.2011 року.

З копії спадкової справи № 20/2013 відносно майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , судом встановлено, що 01.04.2024 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 . Інших спадкоємців першої черги за законом не має.

За життя ОСОБА_2 24 квітня 2009 року склала заповіт, згідно якого заповіла все своє майно заявнику ОСОБА_1 , яке буде належати на час смерті.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 пропустив передбачений ст.1270 Цивільного кодексуУкраїни шестимісячний строк прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав відмову від приватного нотаріуса Герцаївського районного округу Лис Л.Г. згідно постанови № 75/02-31 від 02.04.2024 року, виникла необхідність у встановлені факту постійного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

Відповідно до п.п.1, 6 ч.1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами а також факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Частина 2 вказаної статті передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року про судову практику у справах по спадкування слідує, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати, заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю тощо.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статей 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до статей 1220, 1222, 1270 ЦК України за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 1270 ЦК України установлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже, будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною 1 статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Отже, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку про те, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з реєстрацією місця проживання спадкодавця, а відповідно до статті 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання спадкодавця, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку.

При цьому відсутність реєстрації спадкоємця за місцем проживання спадкодавця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини 3 статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

До аналогічної правової позиції дійшов Верховний Суд в постановах від 01 серпня 2018 року у справі № 212/9157/15-ц та від 10 січня 2019 року у справі 484/747/17.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, що потрібно заявнику з метою оформлення спадщини після смерті матері.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.60, 209, 212-215, 254 ч.1 п.1 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНКОПП НОМЕР_2 ) разом з його матір`ю спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-и днів з дня його проголошення, а у разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: