Номер провадження: 22-ц/813/2542/24
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.,

суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання - Пересипка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник-адвокат Ляшенко Андрій Артурович

на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2023 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова Наталія Артемівна, Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк», про визнання договору дарування та договору купівлі-продажу недійсними, та скасування державної реєстрації права власності,

встановив:

У серпні 2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним вище позовом, у якому просила визнати недійсним договір дарування від 26.10.2015 року, квартири АДРЕСА_1 , та складається в цілому із восьми (8) житлових кімнат 155,7 кв.'м. загальної площі, в тому числі 113 кв.м. житлової площі, реєстраційний номер договору № 733, посвідчений ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області; .скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 , та складається в цілому із восьми (8) житлових кімнат 155,7 кв.м. загальної площі, в тому числі 113 кв.м. житлової площі; припинити за ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , та складається в цілому із восьми (8) житлових кімнат 155,7 кв.м. загальної площі, в тому числі 113 кв.м. житлової площі; визнати недійсним договір купівлі - продажу від 19.10.2021 року, квартири АДРЕСА_1 , та складається в цілому з восьми (8) житлових кімнат та підсобних приміщень 155,7 кв.м. загальної площі, житлової площі 113 кв.м., укладеного між Публічним акціонерним товариством «МТБ БАНК» та ОСОБА_3 , реєстраційний номер договору № 4410, посвідчений Іллічовою Наталією Артемівною приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу; скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Іллічової Наталії Артемівни Одеського міського нотаріального округу про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, індексний номер: 60997942 від 19.10.2021р. про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 , яка складається в цілому із восьми (8) житлових кімнат та підсобних приміщень 155,7 кв.м. загальної площі, житлової площі 113 кв.м.; скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 , яка складається в цілому з восьми (8) житлових кімнат та підсобних приміщень 155,7 кв.м. загальної площі, житлової площі 113 кв.м.; припинити за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка складається в цілому з восьми (8) житлових кімнат та підсобних приміщень 155,7 кв.м. загальної площі, в житлової площі 113 кв.м.; вирішити питання про відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду, на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ляшенко А.А., звернулась до суду з апеляційною скаргою, у якій, посилаючись незаконність оскаржуваної ухвали, просила її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За доводами апеляційної скарги, попри викладене у тексті оскаржуваної ухвали, позивачка не повідомлялася судом належним чином про дату, час і місце розгляду справи на 05 липня 2023 року та 07 вересня 2023 року.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, апеляційний суд вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає вказаним нормам, з огляду на таке.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка та її представник не з`явилися у судові засідання: 05.07.2023 року та 07.09.2023 року, при цьому про розгляд справи сповіщалися належним чином та завчасно, із заявою про розгляд справи за їх відсутності не звертались, а тому дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду, на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Kutic v. Croatia», заява №48778/99).

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі Bellet v. France від 4 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справах «Bellet v. France» та «Nunes Dias v. Portugal»).

Дійсно, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави та з боку держави може бути піддане обмеженням, зокрема шляхом встановлення певної процедури розгляду справи.

Згідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з ч. 1., 2 ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до ч. 3, 4, 13 ст. 128 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

За наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно з ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних передбачених законом умов: належного повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Як убачається з матеріалів справи, у серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування та договору купівлі-продажу недійсними, та скасування державної реєстрації права власності.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2022 року відкрито провадження за вказаним вище позовом.

31 жовтня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ляшенко А.А., повноваження якого підтверджуються ордером на надання правничої (правової) допомоги (т.1 а.с.68), звернувся до суду із заявою про отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлень, які просив надсилати йому на мобільний номер телефону: НОМЕР_1 та електрону пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с.80).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 травня 2023 року підготовче засідання закрито, справу було призначено до судового розгляду по суті на 05 липня 2023 року о10:00 год. (т.1 а.с.23-25).

З довідки про доставку SMS убачається, що 02 травня 2023 року о 14:50:45 год. адвокату Ляшенко А.А. на номер телефона НОМЕР_1 доставлено "Судову повістку про виклик у судове засідання до суду" на 05 липня 2023 року о 10:00 год. (т.2 а.с.29).

Судове засідання призначене на 05 липня 2023 року не відбулось у зв`язку із неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 07 вересня 2023 року о 11:00 год. (т.2 а.с.30).

З довідки про доставку SMS убачається, що 05 липня 2023 року о 11:19:36 год. адвокату Ляшенко А.А. на номер телефона НОМЕР_1 доставлено "Судову повістку про виклик у судове засідання до суду" на 07 вересня 2023 року о 11:00 год. (т.2 а.с. 33).

Оскаржуваною ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду, з підстав передбачених п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України (т.2 а.с.39-47).

Відповідно до ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ч.1 ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до ст.ст.13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

Ураховуючи викладене, зважаючи на факт звернення представника позивачка - адвоката Ляшенка А.А. із заявою про отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлень та наявність у матеріалах справи довідок про сповіщення останнього у передбачений процесуальним законом спосіб про наступні дати судових засідань, колегія суддів виснує про обґрунтованість висновку суду про належне сповіщення сторони позивача про судові засідання, призначені на 05 липня 2023 року та 07 вересня 2023 року.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від Постанова від 08 травня 2023 року у справі № 201/9898/19.

У рішеннях від 27 червня 2017 року у справі "Лазаренко та інші проти України", від 03 жовтня 2017 року у справі "Віктор Назаренко проти України" ЄСПЛ зазначив, що національне законодавство містить спеціальні норми щодо забезпечення інформування сторін про ключові процесуальні дії і дотримання, таким чином, принципу рівності сторін, та зберігання відповідної інформації. Відповідні норми вимагають, щоб у випадку надсилання судових документів поштою вони надсилались рекомендованою кореспонденцією. Більше того, особа, яка вручає документ, має повернути до суду розписку про одержання, а національне законодавство чітко вимагає, щоб таку розписку було долучено до матеріалів справи.

Отже матеріали справи містять як докази щодо належного повідомлення представника позивачки про дату і час судових засідань, призначених на 05 липня 2023 року та 07 вересня 2023 року, так і неявки позивачки у такі судові засідання, без повідомлення суду про причини своєї неявки та неподання клопотання про розгляд справи за її відсутності.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, з вказаних вище підстав.

Порушень судом норм процесуального права колегією суддів не встановлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновком суду про наявність у даному випадку передбачених п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду та спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, з мотивів наведених у скарзі.

У відповідності ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складено 03 травня 2024 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.В. Кострицький

М.В. Назарова