Справа № 727/4121/24
Провадження № 2/727/1033/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого-судді: Одовічен Я.В.

За участю секретаря: Гелка А.С.,

Представника позивача: Ниміджан Ю.В.,

Представника відповідача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Трикотажна фірма «Арніка», третя особа: Відділ з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради про зняття заборони, припинення обтяження речових прав на нерухоме майно та виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

У квітня 2024 року позивач ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Ниміджан Ю.В., звернулася до суду із вказаним позовом.

Позов обґрунтований тим, що їй на праві власності належить нерухоме майно, а саме: житлові будинки, земельна ділянка, які розташовані в АДРЕСА_1 .

Вказане майно вона хоче подарувати своєму синові.

Відповідно до інформації, яка міститься в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо суб`єкта на її нерухоме майно накладено заборону відчуження (арешт).

Вказувала, що згідно відповіді Державного нотаріального архіву, заборону відчуження майна було накладено Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н Чернівецької трикотажної фабрики №1 від 02.08.1974 року.

Зазначила, що вказана заборона відчуження виникла у зв`язку із тим, що їй у 1974 році Чернівецькою трикотажною фабрикою, де вона на той час працювала, була надана позика. Всю суму боргу вона сплатила, працюючи на підприємстві та отримуючи заробітну плату, з якої кожного місяця відраховувалась частина суми позики. Оскільки нею була виплачена вся сума позики, у підприємства при її звільнені не було жодних претензій.

Враховуючи те, що позика нею була виплачена, а арешт (заборону) з 1974 року до сьогоднішнього дня не знято, всупереч ст.41 Конституції України та ст.ст.317, 319, 321 ЦК України, вона не може вільно користуватися, володіти та розпоряджатися належним їй майном.

Оскільки, у неї відсутня заборгованість перед відповідачем просить скасувати обтяження (архівний запис) у виді заборони відчуження всього майна, що належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 6855149 від 25.03.2008 року, що внесений Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н 02.08.1974 року Чернівецької трикотажної фабрики №1 та виключити цей запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13.05.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідачем відзиву на позов подано не було.

Ухвалою суду від 10.06.2024 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримала та підтвердила викладені в ній обставини. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що вона є керівником ПАТ «Трикотажна фірма «Арніка». Оскільки ОСОБА_2 повернула підприємству сума наданої їй позики, при її звільненні у підприємства були відсутні до неї претензії. Щодо задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи у судове засідання з`явився. Подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за відсутності представника третьої особи та ухвалити рішення згідно чинного законодавства України.

Вислухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що вимоги позовної заяви є обґрунтованими і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 статті 317 та ч. 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 2 статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Згідно із статтею 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон - це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон.

Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство Інформаційний центр Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.

Статтею 73 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позик (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 2.3 Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що затверджено наказом Міністерства юстиції України 09.06.1999 р. № 31/5, встановлено, що реєстратор відмовляє у внесенні відомостей до Реєстру заборон, якщо в заяві або постанові відсутні або вказані не повністю, не чітко або нерозбірливо відомості, передбачені пунктами 2.6.1-2.6.3 цього Положення, щодо підстави виникнення обтяження (назви документа, його номера та дати, повного найменування органу, що накладає обтяження); даних про обтяжувача та про особу (осіб), щодо майна якої (яких) встановлено обтяження: для фізичних осіб - громадян України - прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності останнього), ідентифікаційний номер згідно з Державним реєстром фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів (за наявності) та, за наявності, дати та місця народження, місце проживання, дані документа, що посвідчує особу (номер та серія, ким виданий), також даних про об`єкт обтяження: ідентифікаційні номери об`єкта нерухомого майна та відомості про його місцезнаходження.

Відповідно до пунктів 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб.

Згідно п.5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ із послідуючими змінами, Державна реєстрація припинення обтяження речових прав у результаті зняття нотаріусом заборони на відчуження нерухомого майна відповідно до Закону України «Про нотаріат» проводиться нотаріусом, яким знято відповідну заборону на відчуження нерухомого майна, одночасно з її зняттям.

Статтею 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що суб`єктами, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав є: Міністерство юстиції України та його територіальні органи; суб`єкти державної реєстрації прав; державні реєстратори прав на нерухоме майно.

Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав, вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Як було встановлено судом, згідно довідки ФОП ОСОБА_3 №2 від 10.01.2023 року ОСОБА_2 є власником житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами на АДРЕСА_2 . При обстеженні нерухомого майна виявлено, що на земельній ділянці розташовано: житловий будинок літ.А, загальною площею 83,40 кв.м. в тому числі три житлові кімнати площею 60,50 кв.м., крім того сарай літ. Б, сарай літ. В, вбиральня літ.Г, гараж літ.Д, господарська будівля літ. Е, сарай літ. Ж, погріб літ. Пг, колодязь №1, вигрібна яма І, огорожа №2,3 (а.с.6).

Як вбачається з відповіді Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації №151 від 30.01.2023 року, згідно наявних реєстрових книг та архівної справи буд. АДРЕСА_3 , право власності зареєстровано за ОСОБА_2 згідно Свідоцтва про право власності від 10.03.1988 року, виданого на підставі рішення виконкому Чернівецької міської ради за №17/1 та внесено в книгу за №41, сторінка 252, дата реєстрації 22.03.1988 року (а.с.6 зв.).

Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 10.03.1988 року Чернівецьким міським житловим управлінням виконавчого комітету Чернівецької міської ради народних депутатів ОСОБА_2 на праві власності належить будинок АДРЕСА_4 (а.с.7).

Відповідно до відповіді на запит Державного нотаріального архіву у Чернівецькій області №120/01-17 від 27.03.2023 року, згідно документів, які знаходяться на зберіганні в Державному нотаріальному архіві у Чернівецькій області, по Фонду №12 «Перша чернівецька державна нотаріальна контора», а саме: Реєстр для реєстрації заборон відчуження нерухомого майна, та арештів накладених судовими та слідчими органами за 1974 рік, в якому за №39 від 02.08.1974 року зроблено запис про накладення заборони відчуження майна власником якого є ОСОБА_2 на підставі повідомлення б/н від 02.08.1974 року Чернівецької трикотажної фабрики, на невизначене майно. Будь-яких інших даних у вищезазначеному реєстрі не зазначено (а.с.10).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо суб`єкта ОСОБА_4 на праві власності належить земельна ділянка :20:001:1253, площею 0.0637 га, яка знаходиться в АДРЕСА_5 . Також, ОСОБА_2 належить на праві власності квартира АДРЕСА_6 .

З вказаної інформації також вбачається, що на будинок АДРЕСА_7 нотаріальною конторою, 25.03.2008 року накладено заборону (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 6855149, на підставі повідомлення б/н від 02.08.1974 року Чернівецької трикотажної фабрики №1. Архівний номер: 3946CHERNOVTSY2, архівна дата: 24.03.1998 року. Дата виникнення 02.08.1974, № реєстра: 246-21, внутр. №EF43244458, коментарій: 39-27 (а.с.10зв.-11).

З довідки ПАТ Трикотажна фірма «Арніка» від 30.04.2024 року вбачається, що згідно з наказом Міністерства легкої промисловості УРСР №32 від 29.01.1971 року трикотажна фабрика №1 та №3 були реорганізовані в трикотажну фірму. Наказом Фонду державного майна України від 15.06.1992 року Чернівецьке виробниче трикотажне об`єднання перейменоване в Чернівецьке виробниче підприємство «ВТП «Арніка». Згідно рішення чергових загальних зборів акціонерів ВАТ ТФ «Арніка», у відповідності з вимогами ЗУ «Про акціонерні товариства» найменування товариства змінено на ПАТ «Трикотажна фірма «Арніка» шляхом затвердження нової редакції Статуту (а.с.26).

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_2 , яка була заведена 25.01.1968 року з 09.01.1968 року по 18.01.2001 року (день звільнення) працювала на ПАТ Трикотажна фірма «Арніка» (колишня назва Чернівецька трикотажна фабрика №3) (а.с.23-25). Позивач була звільнена за власним бажанням.

Також, у судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 підтвердила, що у підприємства відсутні будь-які грошові претензії до позивача.

Таким чином, не знайшли свого підтвердження обставини, які б свідчили, що зареєстроване Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою за №6855149 від 25.03.2008 року обтяження на нерухоме майно ОСОБА_2 , на даний час забезпечує виконання будь-яких реальних вимог, чи виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем не надано, та судом не здобуто доказів на підтвердження наявності правових підстав та необхідності існування накладеного обтяження на спірне майно на момент розгляду справи.

Оскільки обтяження на нерухоме майно, власником якого є ОСОБА_2 , накладено Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою безпідставно, що робить неможливим вільно та безперешкодно користуватися та розпоряджатися майном, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 13, 76-89, 258, 259, 263-265, 268, 271-273, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Скасувати обтяження (архівний запис) у виді заборони відчуження всього майна, що належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 6855149 від 25.03.2008 року, що внесений Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н 02.08.1974 року Чернівецької трикотажної фабрики №1 та виключити цей запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення буде складено 21.06.2024 року.

Суддя Одовічен Я.В.