Номер провадження 2/754/931/24
Справа №754/933/23
РІШЕННЯ

Іменем України

21 червня 2024 року м.Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря судового засідання Негірьової О.Д.

за участю представника відповідача- адвоката Счастлівцевої А.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що 27.06.2017 ОСОБА_1 звернулась до АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк», та підписала Угоду № PDV2-2035250 про акцепт публічної пропозиції/угоди. Відповідно до умов угоди ОСОБА_1 прийняла/акцептувала публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua, висловила повну та безумовну згоду з її умовами. У подальшому 01.08.2021 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-992217213, згідно з умовами якої позивач надав відповідачці кредит у розмірі 155022,75грн строком на 36 місяців, під фіксовану процентну ставку 39,90% річних, а відповідачка зобов`язувалась використати та повернути суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, і виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. У зв`язку із несплатою відповідачкою у процесі кредитування відсотків, такі прострочені відсотки шляхом реструктуризації заборгованості були капіталізовані до суми кредиту. Таке збільшення кредиту не супроводжувалось видачею кредитних коштів позичальнику, зазначені реструктуризації проведено дистанційно без підписання паперових угод, без звернення до відділення банку, через офіційний сайт позивача, направлена на зменшення фінансового навантаження на відповідача шляхом обміну СМС- повідомленнями із відповідачкою відповідно до п. 1.5 ст. 1 Розділу 6 Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», затверджених Правлінням АТ «Райффайзен Банк Аваль» 16.09.2013, які розміщені у відкритому доступі на офіційному сайті позивача. Однак всупереч вимогам Заяви-Договору відповідачка не виконала взяті на себе договірні зобов`язання у зв`язку з чим у неї станом на 28.10.2022 наявна заборгованість в розмірі 150543,38грн, яка складається з: - заборгованість за тілом кредиту 133117,09грн, яких прострочено 9575,51грн; - заборгованість за відсотками 17426,29грн, з яких прострочено відсотків 13497,33грн.

26.10.2023 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва, заочне рішення за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасовано, призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

26.02.2024 Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» було замінено на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», в якості позивача у справі № 754/933/23 за позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, про що внесено в протокол судового засідання.

26.03.2024 до суду від адвоката Счастлівцевої А.Л., яка представляє інтереси відповідачки ОСОБА_1 , надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що сума розрахунку заборгованості не відповідає дійсності. До того ж станом на 01.04.2022 заборгованість за кредитом у відповідачки була відсутня. Зазначає, що у зв`язку з військовим станом відповідачка зверталась до Банку у телефонному режимі для оформлення реструктуризації боргу, на що представником банку було повідомлено про відмову. Однак в позовній заяві ця інформація відсутня. Крім того зазначає, що 01.04.2022 АТ «Райффайзен Банк» не ставлячи до відома відповідачку проводить капіталізацію відсотків за кредитом, під час діючих кредитних канікул. Таким нарахуванням Банк здійснює подвійне стягнення процентів, оскільки фактично нараховує проценти за користування кредитом на проценти за користування кредитом додані до тіла кредиту, що збільшує обсяг відповідальності відповідачки, передбачені умовами договору. У відзиві вказує, відповідно до розрахунку, станом на 01.04.2022 з відповідачки безпідставно стягнута шляхом автосписання сума нарахована в результаті капіталізації 9052,68грн. Звертає увагу, що позивачем також не надано до суду належних доказів, які б підтверджували, які саме Правила Банку діяли на момент підписання угоди. Також представник відповідачки у відзиві зазначає, що матеріали справи не містять належних доказів надсилання відповідачці Вимоги банку про виконання боргових зобов`язань, оскільки відсутній опис вкладення, а з фіскального чеку не можливо встановити, які саме документи були надіслані відповідачці, та чи були вони отриманні. Зазначає, що з моменту надсилання вимоги, з рахунку відповідачки списано 11377,50грн в рахунок кредиту, але Банком дана сума в рахунок кредиту не врахована, а сума кредиту не зменшена. Щодо Договору відступлення прав вимоги між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», зазначає, що у Витягу з реєстру боржників, до договору відступлення прав вимоги, загальна сума заборгованості відповідачки становить 198963,92грн, що не відповідає сумі боргу, зазначеному АТ «Райффайзен Банк» в заявлених позовних вимогах. На підставі наведеного просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

29.03.2024 до суду від ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої зазначено, що відповідачка при підписанні угоди була ознайомлена з усіма умовами Договору та погодилась із ними. Позичальниця керуючись власними інтересами, оцінивши усі ризики, самостійно прийняла рішення щодо приєднання до угоди, в якій зазначено, що її обов`язком буде щомісячно ознайомлюватись із новою редакцією Правил відкриття та ведення поточних рахунків. Вказують, що у даній справі виникнення заборгованості по боргових зобов`язаннях та їх розмір підтверджуються розрахунком заборгованості та випискою по кредитному договору. Позивачем було надано належні докази на підтвердження заборгованості відповідачки. Зазначають, що з іншими аргументами представника відповідачки не погоджуються, та вважають, зо докази додані до матеріалів справи є достатніми для вирішення справи по суті. На підставі наведеного просять задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в судове засідання призначене на 13.06.2024, свого представника не направило. До суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника. Позовні вимоги просять задовольнити у повному обсязі.

ОСОБА_1 та її представник - адвокат Счастлівцева А.Л. в судове засідання призначене на 13.06.2024 не з`явились. До суду від адвоката Счастлівцевої А.Л. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги на визнає, просить при ухваленні рішення врахувавши відзив на позовну заяву та відмовити у позовних вимогах повністю.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення по справі у відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та їх правовідносини.

27.06.2017 ОСОБА_1 звернулась до АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк», та підписала Угоду №PDV2-2035250 про акцепт публічної пропозиції/угоди.

Відповідно до умов угоди ОСОБА_1 прийняла/акцептувала публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua, висловила повну та безумовну згоду з її умовами.

01.08.2021 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено у формі електронного документу з використанням електронного цифрового підпису Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-992217213, згідно з умовами якої позивач надав відповідачці кредит в розмірі 155022,74грн строком на 36 місяців, під фіксовану процентну ставку 39,90% річних, а відповідачка зобов`язувалась використати та повернути суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором.

Відповідно до п. 1.2 Заяви-Договору, кредитор зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування.

Згідно із п. 1.2.5 Заяви-Договору, дата та сума переказів коштів з КР на поточний рахунок - з метою виконання грошових зобов`язань за кредитом, клієнт доручає Банку здійснювати 27 числа кожного місяця договірне списання коштів з КР на поточний рахунок в сумі 7449,12грн, яка дорівнює сумі ануїтентного платежу згідно графіку.

Пунктами 2.2., 2.3. Заяви-Договору визначено, що клієнт здійснює погашення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтентними платежами. Ануїтентний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів. Клієнт зобов`язаний здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтентними платежами.

Згідно із п. 2.4. Заяви-Договору, у визначений п. 2.3. строк, клієнт має забезпечити наявність коштів на поточному рахунку для подальшого здійснення Банком договірного списання коштів згідно з умовами, передбаченими п. 9. Заяви про акцепт публічної пропозиції/Угоди. Погашення заборгованості за кредитом, процентів, пені здійснюється шляхом здійснення Банком договірного списання у визначеному п.9 Заяви про акцепт публічної пропозиції/Угоди. У випадку об`єктивної неможливості забезпечення клієнтом достатньої суми на рахунках з яких Банк здійснює договірне списання коштів з метою погашення Клієнтом заборгованості за Кредитом, погашення клієнтом заборгованості може бути здійснене будь-яким іншим шляхом, погодженим Банком.

Відповідно до п. 4.2 Заяви-Договору, клієнт підтвердив, що повідомлений в письмовій формі про всі умови споживчого кредитування в АТ "Райффайзен Банк Аваль" та орієнтовну загальну вартість кредиту, та не має зауважень, претензій щодо наданої інформації. Надана клієнту інформація є повною, необхідною, доступною, достовірною та своєчасною.

Згідно з додатком № 1 до Заяви-Договору, сторонами погоджено графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки (з урахуванням вартості всіх супутніх послуг).

Відповідно до п. 7 Заяви-Договору клієнт підтвердив, що ознайомлений з чинною редакцією Правил. Клієнт визнає та підтверджує, що на взаємовідносини сторін за цією Заявою-Договором поширюються положення Договору, Правил, в тому числі Розділів 2,6 Правил. Клієнт зобов`язався дотримуватись умов Договору, Правил, зокрема, тих положень що регламентують умови відкриття та обслуговування поточних рахунків, а також надання Банком кредитів. Підписанням цієї Заяви-Договору клієнт підтверджує, що відносно сторін за цією Заявою-Договором застосовуються всі положення Договору, в тому числі Розділів 2, 6 Правил так само як би текст Правил був би власноруч підписаний Клієнтом.

Відповідно до Розділу І Правил - правила застосовуються до відносин сторін з дати прийняття (акцепту) клієнтом публічної пропозиції шляхом підписання клієнтом заяви про акцепт публічної пропозиції/угоди. Правила набувають сили у відносинах сторін за договором банківського обслуговування з дати набуття ними чинності. Чинна редакція Правил офіційно оприлюднюється на сайті банку та розміщується у відділеннях банку.

01.04.2022 у зв`язку із несплатою відповідачкою у процесі кредитування відсотків, такі прострочені відсотки шляхом реструктуризації заборгованості Банком самостійно були капіталізовані до суми кредиту.

Зазначена реструктуризація проведена дистанційно без підписання паперових угод, без звернення до відділення банку, через офіційний сайт позивача, направлена на зменшення фінансового навантаження на відповідача, шляхом обміну СМС-повідомленнями із відповідачкою відповідно до п. 1.5 ст. 1 Розділу 6 Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», затверджених Правлінням АТ «Райффайзен Банк Аваль» 16.09.2013 р., які розміщені у відкритому доступі на офіційному сайті позивача.

20.10.2023 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (якого судом було замінено в якості правонаступника позивача у справі), укладений Договір відступлення права вимоги № 114/2-64, відповідно до умов якого Товариство набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, що являлись боржниками Банку, у тому числі і до відповідачки.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму та укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Також визнано, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях, крім того підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або банком з використанням електронного цифрового підпису. Усе листування щодо цього договору просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

Отже, заповненням Заяви-Договору відповідачка підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що Заява-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» підписаний відповідачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого банком, сума кредиту - 155022,74грн, капіталізовано в рамках реструктуризації 9052,68грн. Станом на 28.10.2022 заборгованість за кредитом становить 133117,09грн, у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 9575,51грн, заборгованість за процентами становить 17426,29грн, в тому числі заборгованість за відсотками становить 13497,33грн, а разом 150543,38грн.

Як убачається з матеріалів справи, Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, у тому числі, крім тіла кредиту і відсотків, нарахованих відповідно до договору, також стягнути заборгованість за кредитом, яка капіталізована в рамках реструктуризації.

Згідно з Глосарієм банківської термінології Національного банку України, термін «капіталізація» має наступні значення: 1) збільшення обсягу капіталу банку; 2) сукупна вартість цінних паперів, що обертаються на фондовому ринку країни, визначена у відсотках до ВВП - рівень капіталізації фондового ринку; 3) сукупна максимальна вартість акцій та облігацій, які може випустити компанія; 4) збільшення вартості банку в зв`язку зі зростанням його ринкової вартості; 5) додавання нарахованої суми відсотків до основної суми депозиту та подальше нарахування доходів на більшу суму - депозит з капіталізацією доходу (капіталізація відсотків за депозитом); 6) питома вага цінних паперів певного виду в загальній сумі емісії цінних паперів або капіталі компанії - норма капіталізації; 7) додатковий випуск акцій з метою збільшення капіталу або спрямування частини доходів (прибутку, дивідендів) на збільшення капіталу банку; 8) капіталізація прибутку - метод визначення ринкової вартості банку на основі капіталізації за певним нормативом (процентом) доходів, одержаних протягом певного періоду часу; 9) капіталізація процентів - у сучасній фінансовій практиці включення нарахованих і сплачених кредитором відсотків за використані кредити у вартість новостворених активів (будівлі, споруди), а не вирахування цих відсотків із прибутку чи віднесення на собівартість. Метою такої капіталізації є чітке відображення реальної вартості капітальних вкладень у бухгалтерському обліку та фінансовій звітності.

Термін «капіталізація процентів» вживається й в Інструкції з бухгалтерського обліку депозитних операцій установ комерційних банків України, затвердженій постановою Правління НБУ від 20.08.1999 №418, що втратила чинність від 01.01.2005, та має наступне значення: капіталізація процентів - процес нарощування депозиту за рахунок процентів за депозитом. Подальше нарахування здійснюється на суму депозиту з врахуванням процентів.

Також, відповідно до Інструкції №280, за кредитом рахунків, призначених для обліку нарахованих та прострочених нарахованих доходів за кредитами, не передбачено перенесення нарахованих сум на рахунки, призначені для обліку наданих кредитів фізичним та юридичним особам. За дебетом рахунків, призначених для обліку наданих кредитів фізичним та юридичним особам проводяться суми наданих кредитів, що відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність» (№2121-ІІІ), передбачає надання банком позичальнику певної суми грошових коштів, що відображається в обліку у кореспонденції з Кредитом рахунків клієнтів та рахунків для обліку грошових коштів і банківських металів.

Крім того, позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Правила банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк» як невід`ємні частини спірного договору, зокрема банк має право проводити реструктуризації зобов`язань клієнта.

Позивачем визнається, що реструктуризація проведена дистанційно без підписання паперових угод, без звернення до відділення банку, через офіційний сайт позивача, направлена на зменшення фінансового навантаження на відповідача, шляхом обміну СМС-повідомленнями із відповідачкою відповідно до п. 1.5 ст. 1 Розділу 6 Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», затверджених Правлінням АТ «Райффайзен Банк Аваль» 16.09.2013, які розміщені у відкритому доступі на офіційному сайті позивача

Проте, відповідно до абзаців 5 та 6 цього ж пункту й розділу Правил підтвердженням зміни умов Кредиту, у т.ч. по причині відміни реструктуризації є направлення Банком Клієнту SMS-повідомлення із зміненими умовами Кредиту. Клієнт зобов`язаний виконувати свої зобов`язання за Кредитом в порядку та на умовах, визначених Заявою та з урахуванням зазначених в SMS-повідомленні змін. Також Клієнт в будь-який Робочий день після отримання SMS-повідомлення із зміненими умовами Кредиту має звернутися до відділення Банку і підписати новий графік погашення Кредиту (для Кредита за програмою кредитування «Кредиту готівкою»). У випадку невиконання Клієнтом зазначеного обов`язку, Сторони домовились, що розрахований Банком самостійно новий графік погашення Кредиту вважається складеним належним чином, є невід`ємною частиною Заяви та підставою для визначення розміру зобов`язань Клієнта за Кредитом.

Оскільки відповідачкою заперечується отримання будь-яких СМС-повідомлень від Банку, саме на позивача покладений обов`язок доведення фактів щонайменше надіслання або отримання таких СМС-повідомлень. Разом з цим, матеріали справи таких доказів не містять, а тому стверджувати про мовчазну згоду відповідачки зі зміненими умовами Кредиту через не звернення до відділення Банку в будь-який Робочий день після отримання SMS-повідомлення, або шляхом виконанням нею обов`язків зі сплати заборгованості у новому розмірі немає підстав.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19), зроблено висновок, відповідно до якого пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

До того ж судом установлено, що на примірнику Правил, наданих позивачем, дійсно немає підпису відповідачки, який свідчив би про її згоду на застосування саме цієї редакції Правил у відносинах із Банком щодо виконання умов кредитного договору. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови Правил розуміла відповідачка та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи заяву на отримання кредиту і Паспорт споживчого кредиту, а також те, що вказані Правила на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо проведення реструктуризації відсотків по кредиту в односторонньому порядку, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви умовах.

Таким чином, відсутність підпису відповідачки під Правилами банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль» унеможливлює застосування Банком процедур, передбачених ними без попереднього узгодження своїх дій з відповідачкою.

У даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті банку неодноразово змінювалися самим АТ «Райффайзен Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці умови та правила банківських послуг, а також відсутність у заяві на отримання кредиту і в Паспорті споживчого кредиту домовленості сторін про проведення капіталізації відсотків по кредиту без підписання між сторонами додаткових угод, надані банком Правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Оскільки, Правила банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідачки, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови застосування капіталізації відсотків по кредиту.

Такі висновки відповідають правовій позиції Великої палати Верховного Суду у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19) від 03.07.2019.

Разом з цим, відповідно до визначення, наданого в ч. 1 ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", банківський кредит - це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми

Згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилами ст. 1056 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Зі змісту вказаних статей, вбачається, що до поняття "кредит" входить лише сума, яка надається кредитором в борг боржнику (тобто "тіло" кредиту), а проценти за користування кредитом є лише обов`язковою платою за користування кредитом.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 1050 ЦК України визначені наслідки порушення договору позичальником.

Так, ч. 1 цієї статті передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 1048 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Зміст статей 610, 612 ЦК України регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачка частково виконувала свої зобов`язання та здійснювала погашення за тілом кредиту та процентами за користування ним.

Згідно наданим до суду розрахунком заборгованості, відповідачка останній раз сплачувала по кредиту 18.07.2022.

Однак враховуючи, що позивач безпідставно збільшував в односторонньому порядку суму кредиту шляхом проведення реструктуризації та капіталізації, суд бере до уваги, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачки перед позивачем, на загальну суму 150543,38грн - не є належним та допустимим доказом наявності у відповідача боргу саме у заявленому розмірі.

Крім того, як вже зазначалося судом, строк кредитування визначений сторонами в договорі до 01.08.2024, при чому будь-яких додаткових угод, укладених сторонами, щодо зміни строку не здійснювалось.

Умовами кредитного договору встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором кредитор має право припинити видачу кредитних коштів та вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред`явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (у тому числі, простроченні проценти), пеню та штрафи та інші платежі відповідно до цього договору (п.1.4).

Позичальник зобов`язаний виконати вимогу кредитора про дострокове погашення грошових зобов`язань за цим договором протягом не більш ніж 30 календарних днів з моменту її пред`явлення. У разі невиконання позичальником цієї вимоги кредитор має право звернути стягнення або вжити інші заходи для стягнення заборгованості позичальника за цим договором, які не суперечать чинному законодавству України.

01.11.2022 АТ «Райффайзен Банк», на виконання п. 1.4 Заяви-Договору направив письмову Вимогу про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором №114/5-К-264342, відповідачці ОСОБА_1 . Загальна заборгованість по кредиту станом на 28.10.2022 складала загальну суму 150543,38грн, в яку входили суми 9575,51грн - прострочена заборгованість за Кредитом та 13497,33грн - прострочена заборгованість за відсотками (разом 23072,84грн).

Дана вимога направлена Банком на наступний день після її складання, тобто 02.11.2022, про що свідчить копія фіскального чеку поштового відділення "Укрпошта".

Зазначена вимога отримана відповідачкою ОСОБА_1 12.11.2022, як убачається з трек-повідомлення "Укрпошта".

Таким чином у строк до 12.12.2022 (12.11.2022 + 30 календарних днів) відповідачка повинна була здійснити погашення заборгованості, яка виникла станом на 28.10.2022 у сумах, зазначених Банком у вимозі-претензії.

У свою чергу, Банк, пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом, відповідно до статей 625 та 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання та зумовив перебіг позовної давності.

Тобто, позивачем змінено строк повернення кредиту за договором, який тепер становить до 12.12.2022.

Водночас після направлення відповідачці письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості, кредитний договір припинив свою дію, а Банк втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №5017/1987/2012.

Таким чином з урахуванням конкретних обставин справи, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання зобов`язання. Враховуючи, що проведення позивачем реструктуризації боргу та капіталізації відсотків у тіло кредиту з власної ініціативи суперечить досягнутим між сторонами домовленостям, а тому утворена внаслідок таких дій заборгованість у заявленому позивачем розмірі не може бути стягнута з відповідачки.

А тому суми зараховані позивачем на тіло підлягають стягненню у тому вигляді (відсотків), у якому мали б бути, якщо б не здійснювалася реструктуризація та капіталізація.

Отже матеріалами справи підтверджується, що останній фіксований розмір заборгованості за кредитним договором станом на 28.10.2022 у повному обсязі зі сплатою процентів становить 127 470,54грн = (150543,38грн (тіло кредиту разом з відсотками) - 23072,84грн (нарахування реструктуризації боргу та капіталізації відсотків)), саме ця сума і підлягає до стягнення з відповідачки на користь позивача.

Проте суд критично ставиться до тверджень сторони відповідачки, що з рахунку ОСОБА_1 списано 11 377,50грн в рахунок погашення спірного кредиту, але Банком дана сума в рахунок кредиту не врахована.

Так з довідки про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 в АТ «Райффайзен Банк», вбачаються лише деталі за такими операціями як: заробітна плата, місячна плата за рахунок, безготівковий платіж, безготівкове зарахування. Також убачається проведення операцій як Договірне списання для погашення заборгованості, внутрішній процес DataStage від 31.05.2023 на суму 2886,00грн та 12.04.2023 на суму 1079,80грн. Однак з останніх операцій не можливо встановити, що саме в рахунок погашення заборгованості за Заявою-Договорм про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-99221713 від 01.08.2021 - відбулось договірне списання вищевказаних грошових коштів або дійсно безготівковий платіж перерахувався на поточний рахунок кредитора саме за спірним договором, ані за будь-яким іншим договором.

Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Враховуючи викладене вище, а також приймаючи до уваги те, що відповідачка частково виконувала покладені на неї зобов`язання, однак первісний кредитор, без попереднього узгодження своїх дій з відповідачкою, застосував реструктуризацію та капіталізацію у зв`язку з чим утворилась надмірна заборгованість по сплаті коштів, тому суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати. Судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог, а в разі відмови в позові покладається на позивача.

Отже враховуючи часткове задоволення позову, стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 2684,00грн.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про електрону комерцію» статтями 11, 207, 525-526, 530, 536, 549-552, 610, 626, 628, 629, 633, 634, 638, 639, 1046-1056 ЦК України, статтями 7, 10, 79-81, 133, 141, 265-268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором у розмірі 127 470,54грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» судовий збір в розмірі 2684,00грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» , адреса місцезнаходження: м. Львів, вулиця Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено та підписано 21.06.2024, у відповідності до частини 5 статті 268 ЦПК України.

Суддя В.В. Бабко