Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

з участю відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 299442 в розмірі 22042 грн та суму заборгованості за кредитним договором № 2963248 в розмірі 3066,14 грн, а також понесені судові витрати.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 16 лютого 2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 299442. 08 січня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №08012024, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 08 січня 2024 року до договору факторингу № 08012024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22042 грн, з яких 10300 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11742 грн - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення наявної заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором № 299442 в розмірі 22042 грн. 20 лютого 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2963248. 19 жовтня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19102023, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 19 жовтня 2023 року до договору факторингу № 19102023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 3066,14 грн, з яких 600 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2466,14 грн - сума заборгованості за процентами. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення наявної заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором № 2963248 від в розмірі 3066,14 грн.

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 серпня 2024 року задоволено позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість заборгованості за кредитним договором № 299442 в розмірі 22042 грн., за кредитним договором № 2963248 в розмірі 3066,14 грн, а всього 25108,14 грн та 3028 грн у відшкодування судових витрат.

Ухвалою від 14 жовтня 2024 року за заявою ОСОБА_1 суд скасував заочне рішення та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_2 просить відмовити в задоволенні позову. Заперечення проти позову мотивує тим, що жодного первинного документу, яким би підтверджувалося фактичне (реальне) отримання відповідачем кредитних коштів, позивач не надав. Відповідач з 18 березня 2022 по 06 вересня 2023 року перебував на військовій службі за призовом по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , тому нарахування позивачем відсотків за користування кредитом у цей час є неправомірним.

У відповіді на відзив представник позивача ОСОБА_3 зазначив, що не володіє виписками з особового рахунку відповідача, так як дана інформація є банківською таємницею. Відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. Однак відповідачем не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорах, або доказів того, що вказані карткові рахунки йому не належать. Перерахування коштів на платіжні картки відповідача було здійснено оператором онлайн-послуг платіжної інфраструктури, який не здійснює операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються.

В судовому засіданні відповідач та представник відповідача позов не визнали з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення відповідача та його представника, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що 16 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту № 299442 шляхом підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до п.1.2. договору, на умовах встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Згідно з п.1.3. сума кредиту (загальний розмір) складає 10300 грн, строк кредиту 30 днів (п.1.4. договору), стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день (п.1.5.1 договору).

08 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» укладений договір факторингу № 08012024, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги, серед інших, до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 299442 від 16 лютого 2022 року на суму заборгованості 22042 грн, що підтверджується договором факторингу № 08012024 від 08 січня 2024 року, актом прийому-передачі реєстру боржників від 08 січня 2024 року за договором факторингу № 08012024 від 08 січня 2024 року та витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 08012024 від 08 січня 2024 року.

За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 299442 від 16 лютого 2022 року станом на 08 січня 2024 року становить 22042 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10300 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 11742 грн.

20 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2963248, підписаний клієнтом електронним підписом Р489.

Відповідно до п.1.2 кредитного договору, сума кредиту складає 6000 грн, строк кредиту 360 днів (п.1.3 договору). Згідно з п.1.4 кредитного договору, стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору.

19 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» укладений договір факторингу № 19102023, за умовами якого позивач набув право вимоги до, серед інших, боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 2963248 від 20 лютого 2022 на суму заборгованості 3066,14 грн, що підтверджується договором факторингу № 19102023 від 19 жовтня 2023 року, актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 19102023 від 19 жовтня 2023 року та витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 19102023 від 19 жовтня 2023 року.

За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за кредитним договором № 2963248 від 20 лютого 2022 року станом на 19 жовтня 2023 становить 3066,14 грн та складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 600 грн, заборгованості за процентами в розмірі 2466,14 грн.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

За положеннями ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Спірні кредитні договори укладені в електронній формі в особистому кабінеті позичальника (відповідача), що створені в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства, в порядку, визначеному п.6.1, 6.2 кредитного договору.

Відповідач під час подання в особистих кабінетах заяви на кредит вказав прізвище, ім`я, по батькові, номери мобільних телефонів, електронну пошту, паспортні дані, адресу місця, контакну особу. Після проходження верифікації, отримання одноразового ідентифікатора відповідач підписав договори, які прирівнюються до таких, що укладені у письмовій формі.

Позивач подав копію електронних кредитних договорів в паперовій копії. Клопотання про витребування у позивача оригіналу електронних доказів відповідач не заявляв, а у суду відсутні сумніви щодо відповідності копії кредитних договорів оригіналу.

Таким чином, належними та допустимими доказами підтверджено факт укладання між сторонами спірних правочинів.

Відповідач не надав суду доказів, що зазначена у спірних договорах платіжна картка йому не належить, як і доказів того, що кредитну кошти не були зараховані на його картковий рахунок. Докази повернення відповідачем кредитів та сплати процентів за користування кредитами в порядку та на умовах, передбачених спірними договорами, у справі відсутні, що свідчить про невиконання відповідачем зобов`язань щодо погашення заборгованості за договорами у встановлені ними строки.

Проте, суд не погоджується з нарахованим розміром заборгованості за процентами за договором № 299442, оскільки їх нарахування позивачем здійснене поза межами встановленого строку кредитування.

За змістом спірного кредитного договору, сторони обумовили строк, на який надається кредит (строк кредитування), 30 днів, тобто датою повернення кредиту є 17 березня 2022 року. Проценти нараховані кредитором по 16 червня 2022 року.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 виснувала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами в сумі 11742 грн за період з 16 лютого 2022 року до 16 червня 2022 року. Враховуючи визначений договором строк кредитування (30 днів), стягненню підлягає заборгованість за процентами в сумі 1565,60 грн, нарахованими за ставкою 1,90 % за 30 днів користування кредитом.

З огляду на вказане, з відповідача належить стягнути заборгованість за кредитним договором № 299442 від 16 лютого 2022 року в сумі 11865,60 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 10300 грн та заборгованості за процентами, нарахованими в межах строку кредитування, в сумі 1565,60 грн.

Відповідач 18 березня 2022 року мобілізований для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою №916 від 30 червня 2022 року, наявною в матеріалах справи.

Відповідно до ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов?язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об?єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об?єкта нерухомості, об?єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

З урахування вказаної норми, нарахування процентів за користування кредитними коштами за договором № 2963248 від 20 лютого 2022 року має бути здійснено з 24 лютого 2022 року по 18 березня 2022 року (до моменту мобілізації). Проценти за вказаний період становлять 310,44 грн.

Таким чином, з відповідача належить стягнути заборгованість за кредитним договором № 2963248 від 20 лютого 2022 року в сумі 910,44 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 600 грн та заборгованості за процентами в сумі 310,44 грн.

За таких обставин позов належить задовольнити частково.

За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1544,28 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 258, 264-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № 299442 в розмірі 11865 (одинадцять тисяч вісімсот шістдесят п`ять) грн 60 коп, суму заборгованості за кредитним договором № 2963248 в розмірі 910 (дев`ятсот десять) грн 44 коп, а всього - 12776 (дванадцять тисяч сімсот сімдесят шість) грн 04 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 1544 (одну тисячу п`ятсот сорок чотири) грн 28 коп у відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі :

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, буд.30; ;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 . Повне судове рішення складене 09 грудня 2024 року.

Суддя