Справа №446/1733/22 Головуючий у 1 інстанції:Самсін М. Л.
Провадження №22-ц/811/21/24 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 04 грудня 2023 року в складі судді Самсіна М.Л. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 04.12.2023 позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 20 000 грн.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі, просить змінити рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 04.12.2023, яким позов задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

Вважає, що рішення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволені позовних вимог у зв`язку з неповним з`ясування та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення у сумі 20 000,00 грн у зв`язку з їх недоведеністю. Вказує, що розмір моральної шкоди слід визначити в розмірі 5000,00 грн виходячи з міркувань розумності, співрозмірності та справедливості, а також того, що моральна шкода відшкодовується не з метою збагачення, а носить лише оціночний компенсаційних характер завданим позивачу незручностей.

Відповідно до ст. 368, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Також, зважаючи на те, що розгляд справи проводиться без повідомлення учасників колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволені клопотання представниці позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви заяви, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 82, 258, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України та задовольняючи позов, виходив з того, що вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 23 травня 2022 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121, ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин, за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. 16 вересня 2022 року Львівським апеляційним судом (справа № 446/450/16-к, провадження 11-кп/811/574/22) апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 залишено без задоволення, а вирок Кам`янка-Бузького районного суду без змін. Майнова шкода завдана позивачу полягає із втратами майнового характеру на лікування, однак, ОСОБА_3 не зберіг документи, які підтверджують суму понесених витрат, тому не заявляє вимоги про стягнення даних витрат, проте просить стягнути заподіяну йому моральну шкоду, яку він визнає у розмірі 20000 грн. Позивач є особою з інвалідністю 3 групи, що підтверджується посвідчення серія НОМЕР_1 від 14 квітня 2016 року. Протиправні дії обвинуваченого спричинили значну та безповоротну шкоду його здоров`ю. Суд прийшов до висновку, що протиправними діями відповідача, позивачу завдано моральної шкоди, оскільки він зазнав душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього. Неправомірні суспільно-небезпечні діяння відповідача потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу на звернення у поліцію, приймання участі у слідчих діях і в судовому розгляді справи. Вирішуючи питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог розумності і справедливості та враховує характер вчиненого злочину та ступінь його тяжкості, характер та обсяг страждань позивача, особи відповідача та інші істотні обставини справи, а тому заявлена позивачем сума відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн є належною та справедливою компенсацією. Так, дана сума буде відповідати характеру та обсягу страждань позивача, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Відтак позовні вимоги позивача слід задовольнити, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 20000 грн моральної шкоди.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, доводи ж скарги правильних висновків суду не спростовують.

03.11.2022 ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив:

- стягнути з відповідача 20 000 грн відшкодування моральної шкоди завданої злочином.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є особою з інвалідністю 3 групи, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_2 від 14 квітня 2016 року. Сам факт вчинення злочину відносно ОСОБА_3 викликав його надзвичайне обурення, стійкі та довготривалі негативні емоції. Позивач зазнав суттєвого порушення життєвого ритму, його повсякденних зв`язків. В нього через завдану злочином шкоду порушився нормальний життєвий ритм, він регулярно знаходиться у тяжкому фізичному та моральному стані. Щоб пережити ці негативні наслідки, які стались через протиправні дії ОСОБА_2 , потерпілому та його сім`ї доводиться докласти значних зусиль та витратити значних для нього коштів. Він постійно відчуває негативні наслідки забоїв, а тому йому невідомо які у майбутньому це матиме наслідки для його здоров`я, що спричиняє для нього додаткові моральні страждання, та у зв`язку із чим порушився його нормальний до того сон. В результаті протизаконної поведінки обвинуваченого ОСОБА_2 , зазнав великих й тривалих переживань, постійно перебував й надалі перебуває в стресовому, пригніченому емоційному стані через отримані травми. Як наслідок цих переживань він постійно відчуває себе дискомфортно, як фізично, так і морально.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 23 травня 2022 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК та призначено йому покарання: за ч. 1ст. 121 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років; за ч. 1 ст. 125 КК у виді громадських робіт на строк 120 годин. На підставі ч. 5 ст. 74, п. 3 ч.1 ст. 49 КК ОСОБА_2 звільнено від призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК у зв`язку із закінченням строків давності. Відповідно до ст. 75 КК ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК, обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Згідно з вироком, ОСОБА_2 , 15 листопада 2015 року близько 00 год. 30 хв., перебуваючи на сходовій площадці шостого поверху будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин умисно завдав ОСОБА_4 один удар невстановленим предметом в область правого ока, чим спричинив йому тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Крім того, 15 листопада 2015 року близько 01 год. ОСОБА_2 , перебуваючи на цій же сходовій площадці шостого поверху будинку АДРЕСА_1 після спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно завдав тілесні ушкодження його товаришу ОСОБА_3 , а саме: спричинив декілька ударів невстановленим предметом в область голови та плечей зліва, чим спричинив легкі тілесні ушкодження.

16 вересня 2022 року Львівським апеляційним судом (справа №446/450/16-к, провадження 11-кп/811/574/22) апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 залишено без задоволення, а вирок Кам`янка-Бузького районного суду без змін.

Постановою Верховного суду вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 23 травня 2022 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 16 вересня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_2 залишено без змін, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_2 - без задоволення.

Позивач є особою з інвалідністю 3 групи, що підтверджується посвідчення серія НОМЕР_1 від 14 квітня 2016 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

У пункті 3 та 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю. Заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичні чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Відповідно п. 9 вище вказаної постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З урахуванням викладеного, слід вказати, що суд першої інстанції правильно вважав, що протиправні дії ОСОБА_2 спричинили значну та безповоротну шкоду здоров`ю ОСОБА_3 , внаслідок чого йому заподіяні моральні збитки, що підлягають відшкодуванню.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку, що протиправними діями відповідача завдано моральної шкоди позивачу, оскільки він зазнав душевних страждань у зв`язку з протиправною, злочинною поведінкою (вчиненням кримінального правопорушення) відповідача щодо нього.

Внаслідок вчинення злочину стосовно нього, позивач зазнав фізичних та душевних страждань, внаслідок отримання легких та тяжких тілесних ушкоджень, які були небезпечними для життя в момент заподіяння; протиправної поведінки стосовно нього як особи; повинен був згодом докладати значних додаткових зусиль для лікування від отриманих травм та відновлення свого звичного ритму життя. Позивач пережив раптовий стрес, страх, фізичний та душевний біль, а також змушений був лікуватися та відновлювати свій звичний ритм життя.

Вирішуючи питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди, районний суд правильно виходив з вимог розумності і справедливості та врахував характер вчинених злочинів, ступінь їх тяжкості, характер та обсяг страждань позивача, особу відповідача та інші істотні обставини справи, а тому заявлену позивачем суму відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000,00 грн. вважав такою, що є належною та справедливою компенсацією та не є аж ніяк завищеною.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю.

З врахуванням наведеного, апеляційну скаргу слід вважати безпідставною та залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції, як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

у задоволенні клопотання представниці позивача ОСОБА_3 ОСОБА_5 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 04 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду

Повний текст постанови складено 20 червня 2024 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра