Справа № 346/3792/18
Провадження № 6/346/32/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю секретаря Тимошишин І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького Володимира Васильовича про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа, -

В С Т А Н О В И В:

в поданні вказано, що на виконанні у вказаного приватного виконавця знаходиться виконавче провадження № 73779993 з примусового виконання виконавчого листа №346/3792/18, виданого 22.11.2023 року Коломийським міськрайонном судом Івано-Франківської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації вартості 1/2 частини будівельних матеріалів і виконаних робіт в сумі 182 390,50 грн. 10.01.2024 року відкрито вказане виконавче провадження та зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, а також попереджено його про відповідальність за її неподання або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, надіслано йому відповідну пам`ятку про права та обов`язки, а також виклики до приватного виконавця з вимогою з`явитися до останнього на 17.01.2024 року та 16.05.2024 року з приводу виконання виконавчого документу. Однак, боржник на вказані дати не з`явився, декларацію, а також пояснення за фактом невиконання вимог виконавчих документів не надав, хоча постанову про відкриття виконавчого провадження та виклики виконавця йому надіслано належним чином та вручено особисто.

Постановою про арешт майна божника від 11.01.2024 року накладено арешт на все майно боржника в межах суми 200 830,47 грн. Під час виконання цього рішення виконавцем встановлено, що згідно з інформацією, наданою на запити, за боржником не зареєстровано нерухомого майна, а також майно, на яке можна звернути стягнення, відсутнє. Проте, за ним зареєстровано транспортний засіб, який досі не розшукано. Згідно з відповіддю Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 28.05.2024 року в архіві зберігається архівний примірник державного акту на право приватної власності на землю, який видано ОСОБА_1 на підставі рішення ІІІ демократичного скликання Підгайчиківської сільської ради від 24.04.2001 № 12, на земельні ділянки загальною площею 1,7602 га, розташовані на території вказаної сільської ради, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, однак, відсутність у правовстановлюючих документах на земельну ділянку відомостей про персональні дані особи унеможливлює достовірно ідентифікувати особу, якій видано державний акт. Крім того, згідно з відповідями архівного відділу Коломийської РДА від 10.05.2024 року Державної податкової служби та Пенсійного фонду України, рішення про надання земельної ділянки ОСОБА_1 не виявлено, він не працює, доходів та пенсії не отримує. Боржником рішення не виконано, він ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо його виконання, не виконує законних вимог виконавця. Тому приватний виконавець просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , без вилучення паспортного документа, до виконання вказаних зобов`язань, а розгляд подання проводити у відсутності виконавця.

В зв`язку з відсутністю в судовому засіданні приватного виконавця фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст.441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Судом встановлено, що 10.01.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицьким В.В. відкрито виконавче провадження № 73779993 з виконання виконавчого листа №346/3792/18, виданого 22.11.2023 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації вартості 1/2 частини будівельних матеріалів і виконаних робіт в сумі 182 390,50 грн.; зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, а також оформлено на його ім`я виклик приватного виконавця, із зобов`язанням з`явитись до виконавця 17.01.2024 року та надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа та відомості про майновий стан (том.4, а. с. 83-89, 94-95).

11.01.2024 року року постановою вказаного виконавця накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 200 830,47 грн. (том 4, а.с. 92-93).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 19.01.2024 року інформація про зареєстроване за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно у реєстрі відсутня (том а.с. 96).

Згідно з даними відповіді Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області № Вих-04/789-24 від 31.01.204 року в електронній базі даних відсутня зареєстрована техніка за ОСОБА_1 (том 4, а.с. 98).

У відповідях Державної податкової служби України та Пенсійного фонду України від 10.01.2024 року не зазначено результатів обробки, які б стосувалися ОСОБА_1 (том 4, а.с. 90, 91).

Згідно з відповідями Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (Філія ГСЦ МВС) № 31/28/1-408 від 01.02.2024 року, також Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 02.02.2024 року № 11-9-0.221-596/0/2-24 за ОСОБА_1 зареєстровано транспортний засіб марки «Volkswagen», а також право власності на земельну ділянку площею 1,7602 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в с. Підгайчики Коломийського району на підставі державного акту на право власності на землю, зареєстрованого 15.12.2002 року за № 9322 (серії ІІ-ІФ №045511), однак, враховуючи, що у відомостях про державні акти старого взірця відсутні дані щодо ідентифікації окремих громадян, а інформація про них не внесена в АС ДЗК, констатувати, що вищевказана земельна ділянка належить саме запитуваному громадянину не можливо (том 4, а.с. 100-102).

26.02.2024 року вказаним виконавцем винесена постанова про розшук майна боржника ОСОБА_1 вищевказаного транспортного засобу том 4, а.с. 103-104).

Згідно з відповіддю архівного відділу Коломийської РДА від 10.05.2024 року № 01-15/76, рішення про надання земельної ділянки ОСОБА_1 не виявлено (том 4, а.с.107).

16.05.2024 року вказаним виконавцем оформлено на ім`я ОСОБА_1 виклик приватного виконавця, із зобов`язанням з`явитись до нього 27.05.2024 року та надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа та відомості про майновий стан, а також для опису та арешту вищезазначений транспортний засіб (том 4, а.с. 108-111).

З листа Державної міграційної служби України від 12.02.2024 року встановлено, що за даними інформаційно-комунікаційної системи ДМС ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданим 28.09.2021 року органом видачі 2619 (том 4, а.с. 99).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах будь-якої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до положень ч.1-3 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Одним із заходів виконання рішення суду може бути тимчасове обмеження особам (боржникам) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, зобов`язаний звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Необхідною передумовою обрання такого заходу забезпечення виконання рішення суду, як обмеження боржника у праві виїзду за межі України, що передбачено ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», є встановлення судом дійсних обставин ухилення боржника від виконання судового рішення.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

При цьому, предметом доказування є саме факт умисних винних дій, спрямованих на ухилення боржника від виконання зобов`язань за умови об`єктивної спроможності боржника виконувати зобов`язання, відсутності перешкод для цього (наприклад, приховування майна, коштів, документів, порушення умов щодо арешту майна та заборони його відчуження, створення інших перешкод для виконання рішення тощо). Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Таким чином, самої наявності заборгованості недостатньо для прийняття рішення про тимчасове обмеження особи у праві виїзду за кордон.

Подання повинно містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань, а в наданих суду матеріалах будь-які обґрунтування чи докази умисного ухилення боржника від погашення заборгованості відсутні. Матеріали подання не містять доказів на підтвердження вчинення боржником умисних дій, спрямованих на приховання грошових коштів, рухомого та нерухомого майна, інших цінностей, а також про ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього приватним виконавцем у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду. Відсутні дані про й те, що боржник свідомо перешкоджає приватному виконавцю у примусовому виконанні судового рішення.

Обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковою мірою забезпечення виконання рішення суду, яка має застосовуватись після здійснення виконавцем всіх інших можливих заходів із такого забезпечення.

Факт відкриття виконавчого провадження та невиконання боржником зобов`язання самостійно не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням обов`язків.

Тому суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі наведеного та, керуючись ст. ст.81, 441, 353, 354 ЦПК України, ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України, суд, -

УХВАЛИВ:

в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького Володимира Васильовича про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: Яремин М. П.