Справа № 307/1158/24
Провадження № 2/307/255/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді Сас Л.Р.,

секретар судового засідання Кривошея Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України (за відсутності учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 19 березня 2024 року пред`явила до ОСОБА_2 позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08 травня 2008 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка ОСОБА_1 посилалася на те, що 15 травня 2008 року виконкомом Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, під час перебування в якому у них ародилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з нею.

Причиною розпаду сім`ї стало те, що у неї з відповідачем різні характери та погляди на життя, через що між ними виникали постійні сварки та непорозуміння. Відповідач не поважав її як дружину, не рахувався з її думкою, безвідповідально ставився до своїх сімейних обов`язків. Відповідач часто приходив додому у стані алкогольного сп`яніння, після чого влаштовував безпідставні сварки, під час яких ображав її нецензурною лайкою в присутності дітей, що негативно впливало на їх виховання.

Основною причиною для розірвання шлюбу є зловживання відповідачем алкогольними напоями, а також те, що відповідач зраджував подружній вірності, яку пробачити неможливо.

Разом вони не проживають більше двох років, спільного господарства не ведуть та майже не спілкуються.

У зв`язку із чим вважає, що шлюб носить лише формальний характер і подальше його збереження вважає недоцільним та таким, що порушує її права.

Згідно ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 14 травня 2024 року, яке було відкладено на 24 червня 2024 року.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, про що свідчить трекінг відстежень вручень поштових відправлень із відміткою: «Вручено особисто», у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з таких підстав.

Із копії паспорта, свідоцтв про одруження та народження видно, що сторони зареєстрували шлюб 08 травня 2008 року і під час перебування у шлюбі в сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 3, 4, 5, 7, 10).

Із заяви по суті справи видно, що сторони повністю припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть (а. с. 2).

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, і тому право позивачки, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позову повністю, необхідно із відповідача у користь позивачки стягнути судові витрати в сумі 1211,20 грн., пов`язані зі сплатою судового збору, що підтверджені квитанцією (а. с. 1).

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 22 січня 2004 року виконкомом Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області (актовий запис № 55).

Стягнути із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп., пов`язані зі сплатою судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Суддя Л.Р.Сас