Справа № 148/1384/21
Провадження № 22-ц/801/1046/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саламаха О. В.
Доповідач:Сало Т. Б.
УХВАЛА

06 травня 2024 рокуСправа № 148/1384/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Ковальчука О.В., Шемети Т.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 18 травня 2023 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, про скасування рішень сільської ради та про скасування державної реєстрації права власності,

встановив:

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 18 травня 2023 року задоволено позов у даній справі.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що про наявність рішення суду у даній справі він дізнався з матеріалів виконавчого провадження №72715463 про стягнення з нього судового збору. 06 березня 2024 року адвокатом Левицькою-Корчун В.І. разом із ОСОБА_1 в приміщенні Тульчинського районного суду було здійснено ознайомлення з матеріалами даної справи та отримано копію судового рішення від 18 травня 2023 року, примірник якого в конверті для відповідача ОСОБА_1 знаходився в матеріалах даної справи. За адресою, за якою направлялася копія оскаржуваного рішення суду, він не проживає, а разом зі своєю сім`єю проживає в м. Вінниці. Його необізнаність про розгляд справи Тульчинським районним судом Вінницької області позбавила його можливості належним чином захистити свої майнові права та інтереси. Відтак вважає, що наведені ним доводи щодо пропуску строку для подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня винесення судом оскаржуваного рішення є поважними. Враховуючи викладене, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 10 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме для надання: доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду першої інстанції; документу, що підтверджує доплату судового збору на належний рахунок у розмірі 1 362 грн.

11 квітня 2024 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Левицької-Корчун В.І. надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано квитанцію про доплату судового збору в розмірі 1 362 грн.

У зв`язку з тим, що на виконання вимог ухвали суду скаржником не було надано доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 15 квітня 2024 року продовжено строк усунення недоліків апеляційної скарги в цій частині.

18 квітня 2024 року на запит апеляційного суду з суду першої інстанції надійшла вказана цивільна справа.

23 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення такого строку.

30 квітня 2024 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Левицької-Корчун В.І. надійшла заява, в якій вона зазначила, що копію оскаржуваного рішення було отримано нею 06 березня 2024 року в приміщенні суду першої інстанції після ознайомлення з матеріалами справи. До вказаної дати ОСОБА_1 оскаржуване рішення суду не отримував та з його змістом ознайомленим не був. Дійсно, 17 листопада 2023 року з метою захисту прав та інтересів він уклав з адвокатом Грушко Ж.В. угоду про надання правничої допомогу, проте жодних дій адвокатом Грушко Ж.В. вчинено не було, на телефонні дзвінки вона не відповідала. Наявність цієї ситуації змусила ОСОБА_1 звернутися до адвоката Левицької-Корчун В.І., з якою 04 березня 2024 року було укладено угоду про надання правничої допомоги. Під час ознайомлення з матеріалами справи 06 березня 2024 року ОСОБА_1 дізнався, що в матеріалах справи міститься заява адвоката Грушко Ж.В. про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді, яка була подана адвокатом лише 30 січня 2024 року, тобто через два з половиною місяці після укладення з нею угоди про надання правничої допомоги. 11 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до адвоката Грушко Ж.В. за поясненнями, на що остання запропонувала йому підписати угоду про припинення договору про надання правничої допомоги. Таким чином, ОСОБА_3 внаслідок бездіяльності адвоката Грушко Ж.В. протягом тривалого часу не був обізнаний ані зі змістом оскаржуваного рішення, ані з матеріалами даної справи. Матеріали справи не містять інформації про те, чи дійсно адвокат Грушко Ж.В. здійснювала ознайомлення з матеріалами даної справи в електронному вигляді і коли саме це відбувалось, як і не містять доказів отримання останньою копії судового рішення. За адресою місця реєстрації ОСОБА_3 не проживає, а фактично своєю сім?єю (дружиною та трьома дітьми) проживає у Вінниці, де винаймає житло, що підтверджується: договором оренди житла; довідкою Шпиківської селищної ради від 24 квітня 2024 року №199; довідками навчальних закладів. Направлена судом першої інстанції кореспонденція ним не отримувалася. Відтак, в казане свідчить про те, що ОСОБА_1 не був обізнаний про існування судової справи. В апеляційній скарзі адвокатом було зазначено місце реєстрації скаржника, а не адреса його фактичного проживання, оскільки ця адреса місця проживання адвокату не була відома. Окрім цього, адреса, за якою фактично проживає апелянт, не є його постійною адресою, адже він зі свою родиною це житло винаймає. Після звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, вся кореспонденція від суду надходить апелянту та його представнику через систему електронний суд на адресу адвоката Левицької-Корчун В.І.. Враховуючи викладене, заявник вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Ознайомившись з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження та матеріалами справи апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційне провадження у справі відкриттю з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У ч. 2 ст. 354 ЦПК України зазначено, що учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскаржуване рішення суду ухвалено 18.05.2023, повне рішення суду складено 26.05.2023, а відтак, визначений ч. 1 ст. 354 ЦПК строк на апеляційне оскарження - до 26.06.2023.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано через систему «Електронний суд» 06.04.2024.

Вирішуючи питання про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження апеляційний суд враховує, що рішення Тульчинським районним судом Вінницької області ухвалено 18 травня 2023 року у відсутність ОСОБА_1 (а.с.2-7 т.2).

Вказане рішення суду направлялося на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) згідно супровідного листа від 02 червня 2023 року (а.с.12 т.2).

Поштовий конверт із рішенням суду повернувся на адресу суду із відміткою пошти, проставленою працівником АТ «Укрпошта» на довідці про причини повернення 12 червня 2023 року: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.15 т.2), тобто рішення суду не було отримано відповідачем.

17 листопада 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір про надання правової допомоги №LE-90 на представництво інтересів ОСОБА_1 в Тульчинському районному суді Вінницької області.

30 січня 2024 року адвокат Грушко Ж.В. подала заяву про ознайомлення з матеріалами справи, в якій вона просила внести до «Електронного суду» (ЄСІТС) додаткові відомості про учасника справи №148/1384/21, зокрема, про представника відповідача - адвоката Грушко Ж.В., чим надати їй можливість ознайомитися зі сканованими матеріалами справи.

Апеляційний суд позбавлений можливості встановити, чи ознайомилася адвокат Грушко Ж.А. з матеріалами справи, зокрема, і з оскаржуваним рішення зокрема.

03 березня 2024 року між адвокатом Левицькою-Корчун В.І. та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правничої допомоги б/н.

04 березня 2024 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Левицької-Корчун В.І. надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи. На вказаній заяві міститься відмітка про те, що адвокат Левицька-Корчун В.І. ознайомилася з матеріалами справи та отримала копію рішення суду 06 березня 2024 року (а.с.23 т.2).

З наданої адвокатом Левицькою-Корчун В.І. копії угоди встановлено, що 11 березня 2024 року між адвокатом Грушко Ж.В. та ОСОБА_1 було укладено угоду про припинення договору про надання правничої допомоги №LE-90 від 17 листопада 2023 року.

Також апеляційний суд враховує, що ОСОБА_3 за адресою місця реєстрації ( АДРЕСА_1 ) не проживає, а фактично проживає в АДРЕСА_2 , що підтверджується наступними доказами: договором оренди житла (квартири) від 21.01.2023; довідкою Печерської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 24.04.2024 №199; інформаційною довідкою КЗ «Заклад дошкільної освіти №20 Вінницької міської ради від 25.04.2024 №05.01-06.06/32; довідкою КЗ «Вінницький ліцей №27 від 07.03.2024 №06-4/17; довідкою КЗ «Заклад дошкільної освіти №43 Вінницької міської ради» від 08.03.2024 №16.

Можливість поновлення процесуального строку пов`язується з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Суд має зазначити відповідну причину (причини) в судовому рішенні, в якому йдеться про поновлення строку. Заявник повинен в заяві обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами подання доказів, встановленими ЦПК України. У кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування заяви про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку. Поважність причин пропуску строку є оціночною категорією і встановлюється на розсуд суду.

За статтею 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів особи. За правовим висновком, сформульованим Конституційним Судом України, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року у справі № 3-рп/2003). Отже, право на апеляційне оскарження судових рішень в контексті положень частин першої та другої статті 55, пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України є складовою права кожного на звернення до суду.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, місто Венеція, 25-26 березня 2011 року).

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що, застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення від 26 липня 2007 року у справі «Волчлі проти Франції»). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії»).

Основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава, у свою чергу, не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права. Застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для відкриття апеляційного провадження чи повернення апеляційної скарги, суди апеляційної інстанції мають враховувати обов`язок суду сприяти учасникам справи у реалізації їх процесуальних прав з дотриманням принципу розумності та пропорційності, з метою уникнення надмірного формалізму, із додержанням балансу між метою забезпечення належної процесуальної поведінки сторони та забезпеченням її права на апеляційне оскарження судового рішення. Відповідний висновок має бути висловлено із додержанням балансу між метою забезпечення належної процесуальної поведінки сторони та забезпеченням її права на апеляційне оскарження судового рішення.

Обсяг права на апеляційний перегляд справи, що визначається законом, має гарантувати особі ефективну реалізацію права на судовий захист задля досягнення цілей правосуддя, забезпечуючи захист інших конституційних прав і свобод такої особи. Обмеження доступу до суду апеляційної інстанції, як складової права на судовий захист, можливе лише з обов`язковим дотриманням конституційних норм і принципів, а саме пріоритетності захисту фундаментальних прав і свобод людини та громадянина, а також принципу верховенства права, відповідно до якого держава має запровадити таку процедуру апеляційного перегляду, яка забезпечить ефективність права на судовий захист на цій стадії судового провадження, зокрема дасть можливість відновити порушені права і свободи особи та максимально запобігти негативним індивідуальним наслідкам можливої судової помилки суду першої інстанції.

Враховуючи викладені вище обставини, беручи до уваги, що положення ч. 2 ст. 354 ЦПК України початок відліку строку на апеляційне оскарження пов`язує з моментом вручення учаснику справи повного рішення суду, а докази отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваного рішення суду до 06 березня 2024 року в матеріалах справи відсутні, з метою забезпечення права ОСОБА_1 на апеляційне оскарження судового рішення та недопущення обмеження доступу до правосуддя наявні підстави для поновлення йому строку на апеляційне оскарження.

Недоліки апеляційної скарги скаржником усунуто. Апеляційна скарга відповідає вимогам статті 356 ЦПК України. Підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження чи повернення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст. 354, 359 ЦПК України,

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 18 травня 2023 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 18 травня 2023 року.

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження надіслати учасникам справи та роз`яснити право подати відзив на апеляційну скаргу, який за своїм змістом має відповідати вимогам, встановленим ч. 2 ст. 360 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали, додавши до відзиву та заперечень докази надсилання їх копій іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О. В. Ковальчук

Т.М. Шемета