Справа №295/3377/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Єригіна І.М., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність органу примусового виконання,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року представник ОСОБА_1 звернулася із скаргою на неправомірні дії та бездіяльність приватного виконавця Шабанова В.В., в якій просила:

- визнати неправомірною діяльність приватного виконавця Шабанова Віталія Валерійовича в частині примусового виконання виконавчого напису №216794, виданого 23.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.;

- скасувати постанову від 21.02.2021 по виконавчому провадженню №68737204 про стягнення з боржника основної винагороди;

- скасувати постанову від 21.02.2021 по виконавчому провадженню №68737204 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження;

- скасувати постанову від 21.02.2021 по виконавчому провадженню №68737204 про арешт коштів боржника;

- зобов`язати приватного виконавця Шабанова В.В. повернути ОСОБА_1 безпідставно стягнуті кошти в сумі 1500 грн;

- заборонити приватному виконавцю Шабанову В.В. вчиняти будь-які дії примусового характеру у виконавчому провадженні №68737204;

- стягнути з приватного виконавця Шабанова В.В. на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн;

- постановити окрему ухвалу щодо приватного виконавця Шабанова В.В. та направити її органу досудового розслідування, у зв`язку з наявністю в діях останнього ознак кримінального правопорушення.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 06 березня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 04.06.2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задоволено, ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 06 березня 2024 року скасувано, а матеріали справи направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Протоколом автоматизованого розподілу судових справи від 12.06.2024 року справу передано на розгляд головуючому судді Єригіній І.М.

Дослідивши матеріали скарги, вважаю, що у відкритті провадження у справі належить відмовити, із таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи.

Тобто, в порядку цивільного судочинства може бути оскаржено рішення, дії або бездіяльність державного виконавця щодо виконання судових рішень, ухвалених за правилами цивільного судочинства.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що заявник звернулась до суду зі скаргою, в порядкуст. 447 ЦПК Українив якій оскаржує дії приватного виконавця Шабанова В.В. у частині примусового виконання виконавчого напису № 216794, виданого 23.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапнко Є.М., при наявності рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 серпня 2023 року у цивільній справі № 295/6909/23 про визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди є окремими виконавчими документами.

За положеннями ч. 2ст. 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб ( ч.1 ст. 287 КАС України).

З поданої ОСОБА_1 скарги вбачається, що останньою оскаржуються постанови та дії приватного виконавця, в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, а не судового рішення.

Тому відповідний спір відноситься до юрисдикції адміністративного суду та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічні висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №381/2126/18 (провадження №14?324 цс 19), від 06 червня 2018 року у справі №921/16/14-г/15 (провадження №12-93 гс 18), від 13 березня 2019 року у справі №545/2246/15-ц (провадження №14-639 цс 18), від 27 березня 2019 року у справі №766/10137/17 (провадження №14-658 цс 18), від 03 квітня 2019 року у справах №370/1034/15-ц (провадження №14-103цс19) і №370/1288/15 (провадження №14-612 цс 18), від 12 червня 2019 року у справі №370/1547/17 (провадження №14-223 цс 19)).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На виконання ч. 5 ст. 186 ЦПК України суд роз`яснює заявнику право на звернення до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 186, 447 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність органу примусового виконання.

Роз`яснити скаржнику право на звернення з вказаними вимогами до Житомирського окружного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя І.М. Єригіна