Справа № 146/565/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" травня 2024 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Ремізової Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2024 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 березня 2024 року вона звернулась із заявою до територіального органу Пенсійного фонду України про призначення пенсії. Однак, рішенням від 19 березня 2024 року їй було відмовлено з огляду на те, що період навчання з 01.09.1984 по 16.07.1986 роки згідно з дипломом від 16 липня 1986 року № 426385 її прізвище записано як " ОСОБА_2 " замість правильного " ОСОБА_3 ", яке прописано в свідоцтві про шлюб від ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_1 .

Оскільки будь-яким іншим чином ніж в судовому порядку заявник позбавлений можливості встановити факт належності диплома, то вона змушена звернутися до суду з цією заявою в якій просить встановити факт, що диплом належить їй.

Ухвалою суду від 12 квітня 2024 року відкрито провадження у даній справі і справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилась, представник заявниці - адвокат Самар В.О. надав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі та участі заявниці, заяву підтримує та просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області в судове засідання не з`явився.

Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, розглянувши заяву представника заявниці, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що диплом про навчання у середньому професійно-технічному училищі № 58 м. Донецька № 426385, виданий 16 липня 1986 року належить їй.

Метою встановлення заявленого факту є реалізація заявником права на пенсійне забезпечення.

Так, як вбачається з матеріалів справи, а саме копії паспорта серії НОМЕР_2 виданого Томашпільським РВ УМВС України у Вінницькій області прізвище заявниці ОСОБА_1 (а.с. 4).

Як видно, з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 дошлюбне прізвище заявниці " ОСОБА_3 " (а.с.5).

З копії диплома № НОМЕР_4 видно, що прізвище, ім`я, по- батькові заявниці записано ОСОБА_4 (а.с. 5).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 19 березня 2024 року заявниці відмовлено в призначенні пенсії ( а.с.8)

Отже, викладені у заяві твердження ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, зокрема, підтверджені належними та допустимими доказами.

Оскільки, судом встановлено та доведено, що диплом № НОМЕР_4 про навчання у середньому професійно-технічному училищі № 58 м. Донецька виданий 16 липня 1986 року (реєстраційний номер НОМЕР_5 ) на ім`я " ОСОБА_4 ", дійсно належить ОСОБА_5 , даний факт підтверджується матеріалами справи, факт належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення і впливатиме на оформлення нею пенсії, тому заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Судові витрати суд залишає за заявником.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 диплома № НОМЕР_4 про навчання у середньому професійно-технічному училищі № 58 м. Донецька, виданий 16 липня 1986 року (реєстраційний номер НОМЕР_5 ) на ім`я " ОСОБА_4 ".

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Суддя: І. В. Скаковська

Повний текст рішення виготовлено 7 травня 2024 року.