Справа № 175/3828/23
Провадження № 2/175/1044/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

13 травня 2024 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Кальченко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на його, ОСОБА_1 користь 3% річних у розмірі 294 грн. 00 коп. та інфляційні втрати у розмірі 1 921 грн. 46 коп., а також стягнути з відповідача витрати пов`язані з розглядом справи, а саме: витрати по сплаті судового збору у розмірі 858 грн. 88 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. 00 коп.

Позивач надав заяву про слухання справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував щодо винесення заочного рішення(а.с.56).

Відповідач ОСОБА_2 про час, дату і місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується трекінгом поштового відправлення, але в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

Встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2022 року, яке набрало законної сили 11 жовтня 2022 року позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу задоволено; стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ФОП ОСОБА_1 (р/р НОМЕР_2 в ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 320649) завданні збитки в порядку регресу у розмірі: 3713 (три тисячі сімсот тринадцять) грн. 20 коп.; витрати по сплаченому судовому зборі в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн.

13 липня 2023 року відповідно до виписки з рахунку ОСОБА_1 відповідачем було виконано рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2022 року.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1. ст. 550 Цивільного кодексу України - право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ч. 1. ст. 552 Цивільного кодексу України - сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст. 13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Підсумовуючи вищенаведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, приймаючи до уваги наданий стороною позивача розрахунок пені, інфляційних втрат і 3 відсотків річних, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в межах заявлених позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 294 грн. 00 коп. та інфляційні втрати у розмірі 1 921 грн. 46 коп.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3 000 грн. 00 коп. суд зазначає наступне.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Стороною позивача було надано суду Договір про надання правової допомоги №30/01/19 від 30 січня 2019 року, додаткову угоду №118, акт здачі прийняття робіт та квитанцію про переказ коштів у розмірі 3 000 грн.

Так враховуючи складність справи суд приходить до висновку про зменшення розміру витрат позивача у зв`язку з отриманням правничої допомоги до співмірного з заявленими позовними вимогами та складністю справи до 1 000 грн. 00 коп.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову в розмірі 858 грн. 88 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 509, 525, 526, 549-552, 598, 610, 611, 625-629 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 130, 141, 223, 263-266, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 - 3% річних у розмірі 294 грн. 00 коп. та інфляційні втрати у розмірі 1 921 грн. 46 коп., а також стягнути з відповідача витрати пов`язані з розглядом справи, а саме: витрати по сплаті судового збору у розмірі 858 грн. 88 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000 грн. 00 коп., а всього стягнути 4 074 грн. 34 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Озерянська Ж.М.