Справа № 496/2026/24
Провадження № 2/496/1603/24
УХВАЛА

10 червня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Дягилева В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Пендюри Леоніда Олександровича по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,

УСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

10.06.2024 року від відповідача ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшов документ під назвою «Виправлена зустрічна позовна заява. Про захист прав споживачів (відповідь позивача на ухвалу від 31.05.2024)», «Другий відвід судді Пендюрі Л.О.» «Другий відзов на позов «Нафтогазу», частина якого під назвою «А. Відвід» містить обґрунтування заяви про відвід головуючого судді Пендюри Л.О. При цьому відповідач ОСОБА_1 вказує, що суддя Пендюра Л.О. раніше відмовив йому у задоволенні його вимог щодо протиправної каналізації ОСОБА_2 . За нормами ДБН 360-92 каналізація побудована з порушенням відстаней до будинку ОСОБА_1 , але суддя ОСОБА_3 послався на право власності. Наразі він ( ОСОБА_1 ) скасував всі права ОСОБА_4 на земельну ділянку № НОМЕР_1 , а отже каналізація Левковської побудована без проекту, проходить по земельній ділянці, яка Левковській не належить. Тобто тоді, яка і зараз, каналізація ОСОБА_4 не належить до будинку АДРЕСА_1 , проходить поза межами будинку. Але, на думку ОСОБА_1 , суддя ОСОБА_3 це не розуміє, а отже і не розуміє дану справу. Суддя Пендюра Л.О. не брав раніше до уваги вимоги ДБН 360-92 при будівництві каналізації ОСОБА_2 , а отже і зараз буде нехтувати законами України. Тобто суддя Пендюра Л.О. порочить судову владу України, оскільки не зважає на прямі норми закону. Саме тому ОСОБА_1 не довіряє суддям України, особливо судді Пендюрі Л.О. Він заявляє недовіру судді ОСОБА_3 , тому як останній не розуміє вимог ДБН 360-92 по колишній справі, а отже і не розуміє наведене і зараз.

Відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Сторони до судового засідання не викликались.

Дослідивши заяву про відвід судді, приходжу до наступного висновку.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді, частина 4 якої визначає, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відвід, згідно з ч. 3 ст. 39 ЦПК України, повинен бути вмотивованим і заявлений у визначені законом строки, та з наданням доказів неупередженості судді для цілей відводу (ч. 4 даної статті).

Відповідно до ч. 5 ст. 39 ЦПК України якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що раніше, а саме 30.05.2024 року від ОСОБА_1 до суду вже надходила заява про відвід судді Пендюри Л.О., яка мотивована, зокрема, тим, що суддя Пендюра Л.О. під час розгляду справи щодо каналізації ОСОБА_2 дозволив собі, як і зараз, зловживання службовим становищем, через що він ( ОСОБА_1 ) вже 15 років живе від постійним підтопленням свого будинку через каналізацію ОСОБА_2 , яка побудована з порушенням ДБН 360-92, а тому суддя Пендюра Л.О. (для реабілітації) може переглянути те рішення.

Таким чином, як і в першій заяві ОСОБА_1 про відвід судді, так і в другій, заявник висловлює незгоду із процесуальними рішеннями та діями головуючого судді Пендюри Л.О. під час розгляду останнім іншої цивільної справи, предметом розгляду в якій було правомірність/неправомірність будівництва каналізації ОСОБА_2 .

Ухвалою суду під головуванням судді Пендюри Л.О. від 31.05.2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Пендюри Л.О. по цивільній справі за позовом ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ визнано необґрунтованою та передано до канцелярії Біляївського районного суду Одеської області для визначення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати заяву про відвід.

Автоматизованою системою документообігу суду дану заяву було розподілено та передано на розгляд судді Портній О.П.

Ухвалою суду під головуванням судді Портної О.П. від 11.06.2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Пендюри Л.О. у цивільній справі за позовом ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ відмовлено.

Тобто, наразі заявником подається заява про відвід головуючого судді у справі з аналогічних підстав, що і заява про відвід від 30.05.2024 року, яка визнана необґрунтованою та в подальшому у її задоволенні було відмовлено.

Доводи, викладені в заяві про відвід, поданої відповідачем вдруге, вже були предметом судового розгляду та знайшли своє відображення в ухвалі суду від 31.05.2024 року.

За вказаних вище обставин, суд вважає за необхідне залишити подану ОСОБА_1 заяву про відвід судді без розгляду, відповідно до ч. 5 ст. 39 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 39, 40, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Пендюри Леоніда Олександровича по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.О. Пендюра