Справа № 149/3816/23
Провадження № 22-ц/801/1065/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олійник І. В.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 рокуСправа № 149/3816/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів Сала Т. Б., Панасюка О. С.,

учасники справи:

позивач (особа яка подала апеляційну скаргу) Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 13 березня 2024 року, ухвалене у складі судді Олійника І. В. у м. Хмільник, дата складення повного тексту рішення відповідає даті його постановлення, -

в с т а н о в и в:

В листопаді 2023 року позивач ТОВ «Сучасний Факторинг» звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи вимоги тим, що позивачем та відповідачем укладено Кредитний договір у формі заяви приєднання до Кредитного договору по продукту «Кредит на товар» № 0. За умовами кредиту, відповідач отримав кредит у розмірі 42 004,46 грн. і зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти. В порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав та станом на 17 жовтня 2023 року у нього виникла заборгованість у розмірі 58 247,41 грн., яку позивач просив стягнути.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 13 березня 2024 року позов задоволено частково:

-стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Сучасний Факторинг" заборгованість за кредитним договором № 0 від 10.10.2021 на загальну суму 20 798,21 грн;

- в іншій частині позовних вимог відмовлено;

- стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Сучасний Факторинг" документально підтверджений розмір сплаченого судового збору, з урахуванням часткового задоволення позову, в сумі 958,36 грн.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що наявні кредитні відносини між позивачем та відповідачем, доведено: відповідачем отримано в кредит 42 004,46 грн. Разом з тим, позивачем не доведено наявності у відповідача заборгованості за відсотками, період їх виникнення та нарахування, а тому в цій частині підстав для задоволення позову немає. Відтак з урахуванням сплачених ОСОБА_1 21 206,25 грн., суд виснує, що слід стягнути заборгованість за тілом кредиту в розмірі 20 798,21 грн.

Не погодившись з цим рішенням, ТОВ «Сучасний Факторинг» 03 квітня 2024 року подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 13 березня 2024 року та постановити нове рішення, яким у повному обсязі задовольнити його вимоги, стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 58 247 грн. 81 коп., суму сплаченого судового збору: за подання позовної заяви в розмірі 2 684 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 4 026 грн.

Основні доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції неповно з`ясуванні обставини, що мають значення для справи. При укладені кредитного договору ними було визначено строк та плату за користуванням кредитом, реальну річну ставку, розмір щомісячного платежу, штрафи при простроченні сплати чергового платежу, визначено сукупність вартості кредиту, а також сторонами погоджено графік платежів, який містить інформацію про дату платежів, проценти за користування кредитом.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 , впродовж встановленого апеляційним судом строку, не надходив.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення в повній мірі відповідає вимогам закону.

По справі встановлено наступні обставини:

-12 липня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Сучасний Факторинг» підписано заяву - приєднання № 0 до Кредитного договору «Кредит на товар» (далі Договір») (затвердженого наказом № 07/21-П від 12.07.2021 року) на суму 42 004,46 грн (а.с. 30);

-Таблицею(графік платежів) визначено загальну вартість кредиту для споживача, щомісячні платежі за тілом кредиту та процентною ставкою (а.с. 31);

- ОСОБА_1 підписав договір добровільного страхування від нещасних випадків та добровільного страхування фінансового ризику № 0 від 10 жовтня 2021 року (зворотна сторона а.с. 31);

-видатковою накладною № ОФТ-0059-50617926 від 10 жовтня 2021 року підтверджено отримання ОСОБА_1 товарів на загальну суму 31 747, 70 грн. (а.с. 32);

- згідно виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 0 від 10 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 заборгованість перед ТОВ «Сучасний Факторинг» за кредитним договором № 0 від 10 жовтня 2021 року станом на 17 жовтня 2023 року (включно) складає 58 247,81 грн., загальна заборгованість за тілом кредиту становить 22 688,41 грн., загальна заборгованість за відсотками за користуванням кредитом 35 559,40 грн., отримано оплати 21 206,25 грн. Станом на 17 жовтня 2023 року заборгованість за Кредитним договором № 0 від 10 жовтня 2021 року не погашена (а.с. 33);

- згідно паспорту споживчого кредиту, між ОСОБА_1 та ТОВ «Сучасний Факторинг» укладено кредитний договір (далі Договір) за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит на загальну суму 42 004,46 грн строком на 24 місяці з кінцевим терміном повернення 10 жовтня 2023 та зі сплатою відсотків в розмірі 4,50% на місяць, початковий внесок 500 грн, (а.с. 34);

-до апеляційної скарги ТОВ «Сучасний Факторинг» додано виписку з рахунку за Кредитним договором № 0 від 10.10.2021 року ПІБ: ОСОБА_1 , із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, в якій також наявна таблиця, в якій міститься: дата нарахування, сума по тілу кредиту, сума відсотків, платіж від клієнта (копія на а.с. 110), яка не була подана до суду першої інстанції.

Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 15 ЦК України, частина 1 стаття 16 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В справі що розглядається суд першої інстанції вірно встановив, що між позивачем та відповідачем виникли кредитні відносини та відповідач отримав від відповідача кредитні кошти в розмірі 42 004,46 грн. та відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання., зазначене ніким не оспорюється.

Разом з тим, апеляційний суд виснує, що визначаючи розмір заборгованості, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача, суд першої інстанції припустився помилки, з огляду на наступне.

Суд першої інстанції вірно послався на приписи статей 76 та 81 ЦПК України, відповідно до яких доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України).

Позивач, звертаючись до суду з позовною заявою, на виконання у тому числі приписів статті 81 ЦПК України, зобов`язаний довести наявність порушених його прав та законних інтересів, а суд, у свою чергу, перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для захисту прав позивача.

Завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів учасників судового процесу (ч.1 ст. 2 ЦПК України). На суд покладено обов`язок створювати необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи, зокрема, в результаті здійснення судом і особами, які беруть участь у справі, доказування і пізнання у встановленому процесуальному порядку. Особливість доказування полягає в тому, що воно є як правом, так і обов`язком осіб, які беруть участь у справі. Вони мають право подавати докази, брати участь в їх дослідженні, давати усні й письмові пояснення суду, подавати свої доводи, міркування та заперечення, тобто мають право на доказування.

Водночас суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Наведена процесуальна норма зобов`язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору.

На підтвердження розміру заборгованості позивачем до суду першої інстанції було надано виписку з особового рахунку за Договором (а.с. 33) за якою загальна сума заборгованості відповідача, станом на 17.10.2023, становить 58 247,81 грн, з яких: 22 688,41 грн загальна сума заборгованості за тілом кредиту; 35 559,40 грн загальна заборгованість за сумою відсотків за користування кредитом. Отримано оплату на загальну суму 21 206,25 грн.

Суд першої інстанції вірно прийняв поданий позивачем розрахунок як доказ, який підтверджує заборгованість, проте вказав на те, що позивач не довів наявності у відповідача заборгованості за відсотками, період її виникнення та нарахування.

Такий висновок суду першої інстанції є невірним з огляду на таке.

Як вбачається з заяви-приєднання, графіку платежів, які підписані, а відтак погоджені ОСОБА_1 , сторони погодили, що кредитні кошти надаються терміном на 24 місяці зі сплатою фіксованої процентної ставки, яка складає 4,5 % в місяць, сукупна вартість кредиту становить 81 698, 66 грн (а.с.30)

Відповідно до графіку платежів (а.с.31, 112), погашення кредиту мало відбуватися шляхом внесення щомісячних платежів, які складаються з тіла кредиту в розмірі 1 750 грн. 18 к. та процентів у розмірі 1890 грн 20 к. за виключенням процентів за жовтень- грудень 2021 року та за жовтень 2023 року.

Отже, сторони погодили як розмір процентів, так і порядок їх сплати.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

Дійсно в наданій позивачем виписці (а. с. 33) відсутня інформація коли саме відповідачем сплачувалися кошти за кредитним договором, проте, з огляду на те, що кредит мав погашатися рівними щомісячними платежами, у суду першої інстанції не було підстав робити висновок, що сплачені відповідачем кошти слід зарахувати виключно в погашення тіла кредиту та відмовити в стягненні процентів. Натомість суд повинен був з`ясувати коли були зараховані сплачені відповідачем кошти, чи правильно вони були зараховані позивачем та за потреби призначити справу до розгляду в судовому засіданні. Проте суд першої інстанції цього не зробив, що призвело до невірного та необґрунтованого висновку про безпідставність стягнення процентів, розмір і порядок сплати яких був погоджений сторонами.

Відтак апеляційний суд приймає наданий позивачем до апеляційної скарги доказ: виписку з рахунку за Кредитним договором № 0 від 10.10.2021 р. ОСОБА_1 (а.с.110)

Як вбачається з наданої виписки, ОСОБА_1 сплатив в жовтні 2021 року 14 040 грн, в грудні 2021 року 2 486,25 грн, в січні 2022 року 2 925 грн, в лютому 2022 року 2 925 грн в погашення кредитної заборгованості.

Позивач, не заперечуючи, що ОСОБА_1 частково повертав кошти, проте, як вбачається зі змісту позовної заяви, зарахував сплачені ОСОБА_1 кошти в сукупну вартість кредиту, проте таке зарахування є невірним з огляду на наступне.

На правовідносини, що виникли між сторонами, поширюються положення ЗУ «Про споживче кредитування»

Споживач має право в будь-який час повністю або частково достроково повернути споживчий кредит, у тому числі шляхом збільшення суми періодичних платежів. Якщо споживач скористався правом повернення споживчого кредиту шляхом збільшення суми періодичних платежів, кредитодавець зобов`язаний здійснити відповідне коригування зобов`язань споживача у бік їх зменшення та на вимогу споживача надати йому новий графік платежів (частина 1 статті 16 ЗУ «Про споживче кредитування»).

У відповідності до частини 2 статті 16 ЗУ «Про споживче кредитування», споживач у разі дострокового повернення споживчого кредиту сплачує кредитодавцю проценти за користування кредитом та вартість усіх послуг, пов`язаних з обслуговуванням та погашенням кредиту, за період фактичного користування кредитом.

Відтак позивач, отримавши від ОСОБА_1 достроково кошти в погашення кредиту, зобов`язаний був здійснити перерахунок сум що залишилися до сплати та визначити новий графік платежів, незалежно від того, чи звертався ОСОБА_1 за таким перерахунком.

За таких обставин апеляційний суд наводить власний розрахунок, виклавши його у таблиці. При цьому суд враховує положення статті 534 ЦК України та враховує, що сплачені відповідачем кошти в першу чергу слід зарахувати на погашення процентів (строк сплати яких настав на момент платежу), а залишок на погашення основної суми боргу.

Оскільки перший платіж в розмірі 14 040 грн був внесений ОСОБА_1 в жовтні 2021 року та на цей момент в нього ще не виник обов`язок по сплаті процентів, то суд зараховує цю суму у погашення основної суми боргу.

№Дата нарахуванняСума по тілу кредитуСума відсотківПлатіж від клієнтаПереплатаЗаборгованість
За тіломЗа %
110.10.2021 -14 040,00---
210.11.20211 165,17---1 165,17-
310.12.20211 165,17-1755,00589,83--
410.01.20221 165,171258,382486,25652,53--
510.02.20221 165,171258,382 925,001 153,98--
610.03.20221 165,171258,38--1 165,17104,40
711.04.20221 165,171258,38--1 165,171 258,38
810.05.20221 165,171258,38--1 165,171 258,38
910.06.20221 165,171258,38--1 165,171 258,38
1011.07.20221 165,171258,38--1 165,171 258,38
1110.08.20221 165,171258,38--1 165,171 258,38
1212.09.20221 165,171258,38--1 165,171 258,38
1310.10.20221 165,171258,38--1 165,171 258,38
1410.11.20221 165,171258,38--1 165,171 258,38
1512.12.20221 165,171258,38--1 165,171 258,38
1610.01.20231 165,171258,38--1 165,171 258,38
1710.02.20231 165,171258,38--1 165,171 258,38
1810.03.20231 165,171258,38--1 165,171 258,38
1910.04.20231 165,171258,38--1 165,171 258,38
2010.05.20231 165,171258,38--1 165,171 258,38
2112.06.20231 165,171258,38--1 165,171 258,38
2210.07.20231 165,171258,38--1 165,171 258,38
2310.08.20231 165,171258,38--1 165,171 258,38
2411.09.20231 165,171258,38--1 165,171 258,38
2510.10.20231 165,17 --1 165,171 258,38
Всього 24 468,3722 755,24
47 223,81

Отже, позовні вимоги ТОВ «Сучасний факторинг» слід задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача 47 223,81 грн заборгованості за кредитним договором № 0 від 10.01.2021, яка складається з 24 468,37 грн. заборгованості за основним боргом та 22 755,24 грн заборгованості за процентами.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення та ухвалити нове.

Підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Зважаючи на надану оцінку доводам учасників справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги позивача ТОВ «Сучасний факторинг» знайшли своє обґрунтування, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є таким, що постановлене без повного з`ясування обставин справи, що призвело до невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи та невірного застосування норм матеріального права, які регулюють дані правовідносини.

Тому рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 13 березня 2024 року підлягає скасуванню з постановленням нового: про часткове задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

ТОВ «Сучасний факторинг» за подання позовної заяви сплатив судовий збір в розмірі 2 684, грн (а.с. 5), за подання апеляційної скарги сплатив 4 026 грн судового збору (а.с. 84), а всього 6 710 грн.

З урахуванням приписів частини 1 статті 141 ЦПК України та часткового задоволення позову (81,07 %), з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Сучасний факторинг» підлягають стягненню понесені ним судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 5 439,80 (6 710*81,07%= 5 439,80).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах. За правилом пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України, малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких не перевищує двісті п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь - якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом пункту два частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі, ціна позову у якій становить менше 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, , дана справа не відноситься до справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження (частина 4 статті 274 ЦПК України), то відповідно до положень пункту 2 частини 6 статті 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому не підлягає касаційному оскарженню з урахуванням винятків, перелічених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 367, 374, 376, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» задовольнити.

Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 13 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний Факторинг" заборгованість за кредитним договором № 0 від 10.10.2021, яка склалася станом на 17 жовтня 2023 року, в розмірі 47 223 (сорок сім тисяч двісті двадцять три) гривень 81 (вісімдесят одна) копійка та складається з 24 468 (двадцять чотири тисячі чотириста шістдесят вісім) гривень 37 (тридцять сім) копійок заборгованості за основним боргом та 22 755 (двадцять дві тисячі сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 24 (двадцять чотири) копійки заборгованості за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний Факторинг" (код , адреса: вул. Велика Васильківська, буд. 39А, м. Київ) 5 439 (п`ять тисяч чотириста тридцять дев`ять) гривень 80 (вісімдесят) копійок понесених ним судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а - г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Сучасний Факторинг", , адреса: вул. Велика Васильківська, буд. 39А, м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Хмільницьким МРВ УМВС України у Вінницькій області 12.07.2007, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Головуюча Т. М. Шемета

Судді О. С. Панасюк

Т. Б. Сало