РІШЕННЯ

Іменем України

30.04.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Мартинишин М.О.

з участю секретаря Кондрашин В.Р.

розглянувши у судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну стягнення та розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовом доОСОБА_2 про зміну стягнення та розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей, просила змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначений рішеннями Франківського районного суду м.Львова від 14.12.2020 року у справі №465/3683/20, стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 25 000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з моменту ухвалення рішення по даній справі до досягнення і до повноліття кожним із дітей та судові витрати покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Франківського районного суду м.Львова від 14.12.2020 року у справі №465/3683/20 вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей - неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.06.2020р. і до досягнення дітьми повноліття.

Зазначає, що відповідач залишив дітей без батьківської турботи, а також ніяким чином не бере участі в утриманні та вихованні спільних дітей, постійно приховує дійний розмір своїх доходів та належної матеріальної допомоги їм не дає. Вона самостійно намагається забезпечити, доглядати та виховувати їх дітей, а також виконувати інші обов`язки, покладені не неї законом та необхідні для належного утримання дітей. Враховуючи рівень інфляції, ріст цін на засоби проживання для їх дітей, з метою належного забезпечення їхнього проживання, розвитку, навчання, вважає за необхідне змінити розмір та спосіб стягнення аліментів на утримання дітей. У зв`язку з чим, просить позов задоволити

Ухвалою судді від 12.06.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати таку за правилами спрощеного позовного провадження.

12.02.2024 року ухвалою суду клопотання представника позивача задоволено та витребувано докази по справі.

Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов, однак надійшли документи про сімейний та матеріальний стан відповідача.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, втім представник позивача подав через заяву, в якій просив розглядати справи без участі сторони та позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомляв, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи.

За таких обставин суд вважає, що справу слід слухати за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення.

У відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У судовому засіданні встановлено, що від шлюбу у сторін народилися сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно з рішенням Франківського районного суду м.Львова від 14.12.2020 року у справі №465/3683/20 вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей - неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.06.2020р. і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів..

Статтею 184 Сімейного кодексу України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось зі них та інших випадках, передбачених цим кодексом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При цьому стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є зміна матеріального, сімейного стану погіршення або поліпшення здоров`я когось із батьків є самостійні окремі підстави для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 03.06.2020 року у справі № 760/9783/18-ц, від 06 червня 2018 року у справі № 138/594/17-ц.

Отож, свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину при наявності вищенаведених обставин.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2272 грн.; для дітей віком від 6 до 18 років 2833 грн.

Суд також враховує, що відповідно до відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» для дітей віком від 6 до 18 років прожитковий мінімум становить: з 01.12.2024 по 31.12.2024 становить - 3196 грн.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину з одного із батьків становить: Діти віком від 6 до 18 років: 1598 грн., що є більше 1 200 грн. і є іншим випадком для збільшення розміру аліментів.

З урахуванням матеріального становища дітей, дохід яких складається із суми сплачених аліментів рішенням Франківського районного суду м.Львова від 14.12.2020 року у справі №465/3683/20, які є незначними та враховуючи, що прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років на даний час становить 3196 грн., а 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років від цієї суми становить 1598 грн., а тому суд вважає, що дітей та потребує більше коштів на своє утримання.

При цьому, позивач є учасником бойових дій та навів обставин щодо зміни матеріального стану відповідача, які свідчать про можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, ніж це було визначено за рішенням Франківського районного суду м.Львова від 14.12.2020 року у справі №465/3683/20.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правоможної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»).

З огляду вищезазначене, суд при розгляді позову про збільшення розміру аліментів враховує те, що на батьків покладено рівні обов`язки щодо утримання дітей; те, що сторони проживають окремо та діти сторін проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні; те, що встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2024 року - 3196 гривень, і який є мінімальним рекомендованим розміром аліментів на одну дитину; відсутність даних про доходи позивачки, вона є учасником бойових дій; стан здоров`я та матеріальне становище дітей та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та дружини, що підтверджується копіями свідоцтвами про народження Серія НОМЕР_1 від 06.01.2021 року, Серія НОМЕР_2 від 07.05.2014 року, Серія НОМЕР_3 від 24.04.2013 року та свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_4 від 23.07.2012 року та покращення матеріального стану відповідача, що свідчать витребуванні судом відомості з Державного реєстру фізичних осібплатників податків соном на 23.02.2024 року про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого(перехованого) податку та військового збору за І-ІV квартали 2023 року, відповідач є працездатним та отримує офіційні доходи та з огляду на стану здоров`я дітей з врахуванням стрімкого зростання цін на продукти харчування, одяг, засоби гігієни, з метою повноцінного розвитку здібностей дітей, суд приходить до висновку, що розмір аліментів доцільно збільшити розмір аліментів на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, відповідач доказів перебування на його утриманні непрацездатних осіб, погіршення або поліпшення його стану здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення для справи не надав суду. Окрім цього, відповідач не надав доказів, що він не в змозі сплачувати аліментів у більшому розмірі ніж визначений рішенням суду.

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано належних, достатніх та допустимих доказів на спростування позову, тому суд діє в такому випадку відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України.

Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права . Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі зазначеного, дослідивши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог позивача частково, а тому слід збільшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі, в розмірі по 3 000 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судові витрати в цій справі складаються зі судового збору та витрат на надання професійної правничої допомоги.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли

На підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1 073,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10-13, 19, 76-80, 83, 95, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України -

в и р і ш и в :

позов частково задовольнити.

Збільшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі, в розмірі по 3 000 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1 073,60 гривень в дохід держави.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Дата складення повного судового рішення 06.05.2024 року.

Суддя: Мартинишин М.О.