У Х В А Л А

18.12.2024 р. м. Жмеринка

Суддя Жмернського міськрайонного суду Вінницької області Порощук П.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

До Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області надійшла позовна заява адвоката Кадук А.І. в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів: Северинівська сільська рада Жмеринського району Вінницької області, державний реєстратор Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області Пилявської А.Ю., приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Гецко А.І. про скасування рішень про державну реєстрацію права власності на спадкове майно та визнання недійсним договору дарування на спадкове майно.

Одночасно з позовною заявою представник позивача адвокат Кадук А.І. подав заяву про забезпечення позову, в якій він просить забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_4 здійснювати відчуження житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 до набрання законної сили судовим рішенням в даній справі.

Заяву обґрунтовує тим, що зазначений житловий будинок є спірним, оскільки відповідач ОСОБА_3 незаконно здійснила його оформлення на себе та будучи незаконним власником подарувала його відповідачу ОСОБА_4 . На даний час будинок перебуває в власності відповідача ОСОБА_4 , яка може його відчужити, а невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити та унеможливити виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали позовної заяви у межах вирішення заяви про вжиття заходів забезпечення позову та заяву про забезпечення позову, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до суду, після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 р. №9, передбачає, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи не вбачається підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення даного позову, оскільки заявником не наведено достатніх правових підстав для забезпечення позову.

Також заявником не надано належних доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі невжиття заходів забезпечення даного позову.

Враховуючи вищевикладене, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст.149,150,153,353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Порощук П.П.