Справа № 515/1549/23
Провадження № 2/513/238/24
Саратський районний суд Одеської області
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Рязанової К.Ю., за участю: секретаря судового засідання Филипчук Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сарата Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,
у с т а н о в и в:
ОСОБА_1 20 вересня 2023 року звернувся до Татарбунарського районного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, яка ухвалою судді від 20 вересня 2023 року залишена без руху у зв`язку з виявленими у позовній заяві недоліками та надано строк для їх усунення, який складає п`ять днів з моменту отримання ухвали.
Розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області від 15 грудня 2023 року зазначена цивільна справа передана на розгляд Саратського районного суду Одеської області.
Пред`явлена позовна заява в силу ч. 1 ст. 185 ЦПК України ухвалою суду від 18 січня 2024 року була залишена без руху, оскільки вона була подана з порушенням ст. ст. 175, 177 ЦПК України.
31 січня 2024 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про виправлення недоліків зазначених в ухвалі суду від 18 січня 2024 року.
Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 01 лютого 2024 року відкрито провадження у справі, призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 13 березня 2024 року ухвалено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з призначенням у підготовчого судового засідання.
Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 10 вересня 2024 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду до суду не з`явився, не повідомив суд про причину своєї нявки, жодних заяв та клопотань не надав.
Відповідачка ОСОБА_2 , належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, не повідомила суд про причину своєї неявки.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. .
У підготовчі засідання позивач не з`явився, повідомлення, яке було направлено позивачу за адресою вказаною у позовній заяві, повернулось із відміткою за закінченням терміну зберігання.
З метою забезпечення рівності учасників процесу та вільного доступу до правосуддя, суд в черговий раз відклав підготовче судове засідання, про що повідомив позивача шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою вказаною у позовній заяві, а також шляхом оголошення розміщеному на офіційній сторінці веб-порталу Судова влада.
Також у судові засідання призначені судовм позивач ОСОБА_1 не прибув, усі повідомлення на правлені на адресу зазначені у позовній заяві повертаються із відміткою за закінченням терміну зберігання або адресат відсутній за вказаною адресою. Також позивач повідомлявся шляхом оголошення розміщеному на офіційній сторінці веб-порталу Судова влада.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Тобто, за встановленими у статтях 12, 13 ЦПК України принципами змагальності та диспозитивності, - особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами та обов`язками відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених статтями 43, 49 ЦПК України, але зобов`язана здійснювати їх добросовісно (частина перша статті 44 ЦПК України).
Відповідно до п.1-3 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.
За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
За змістом пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Частиною другою статті 257 ЦПК України передбачено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі Юніон Аліментаріа проти Іспанії, а також в рішенні у справі Каракуця проти України зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім того, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Неявка позивача в судові засідання є його волевиявленням, проявом дії принципу диспозитивності, який означає (від лат. Dispono - розпоряджатись) надання учаснику справи можливості вільно розпоряджатися своїми правами на власний розсуд (особисто турбуватись про здійснення своїх прав). В цьому контексті повторна неявка належним чином повідомленого позивача за процесуальним змістом є його конклюдентною дією, в якій виявлена його воля на залишення позову без розгляду, що є правовим наслідком свідомого нездійснення позивачем права брати участь у судовому засіданні. Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився у судове засідання, так і відповідача, який ставиться у ситуацію невизначеності від таких дій позивача.
У постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 зроблено висновок, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення «належним».
Згідно з ч.1, 3 ст. 131 ЦПК України Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі Олександр Шевченко проти України зазначено: що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм провадження.
Позивач ОСОБА_1 у період з надходження справи в провадження судді жодного разу в судове засідання не з`явився, жодних заяв або клопотань не подав, в матеріалах справи відсутня заява про розгляд справи за відсутності позивача, усі повідомлення, які було направлено позивачу за адресою вказаною у позовній заяві ( АДРЕСА_1 ), повернулись із відміткою адресат відсутній за вказаною адресою або за закінченням терміну зберігання.
Отже, з аналізу вищенаведених норм, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, позивач в черговий раз у судове засідання не з`явився, будь-яких заяв або клопотань не подав, у суду відсутні будь які відомості про імовірну іншу адресу місця проживання позивача або засоби зв`язку із ним, враховуючи той факт, що нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду даної справи враховуючи предмет та підставу позову, суд дійшов до висновку про наявність передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України підстав для залишення даного позову без розгляду.
Залишаючи позов без розгляду, суд враховує строки, визначені законом для розгляду справи, враховує дію принципів диспозитивності, змагальності у цивільному судочинстві і рівності прав та обов`язків сторін, враховує використання позивачем його процесуальних прав та ставлення до виконання процесуальних обов`язків, враховує вжиті судом заходи і що вони є достатніми для забезпечення прав позивача при умові добросовісного здійснення ним своїх прав та належного виконання процесуальних обов`язків.
Одночасно суд роз`яснює, що згідно з ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
Керуючись статтями 2, 12, 13, 128, 131, 257, 260, 358 ЦПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, - залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя К. Ю. Рязанова