Справа№592/3176/24
Провадження №2/592/1050/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого - судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання - Перев`язки К.А., позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Смирнової О.Л., представника третьої особи - Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради - Сердюк В.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що його батьком є ОСОБА_3 , а матір`ю ОСОБА_2 . Батьки у шлюбі не перебували. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько помер. До виповнення йому 1 року 7 місяців він проживав разом з матір`ю в орендованому житлі по АДРЕСА_1 . У віці 1 року 7 місяців він захворів, оскільки мати погано за ним доглядала. З метою лікування його направили у лікарню м.Києва, де мати написала відмову від лікування, щоб повернутися у м.Суми. В подальшому його лікуванням не займалась. Після повернення у м.Суми, батько забрав його до себе і він став проживати разом з ним у АДРЕСА_2 . З 2011 року мати ніякої участі у догляді за ним та його вихованні не приймала. Матір ніколи не займалася його розвитком, батьку допомагала його хрещена ОСОБА_4 . Мати зловживала алкоголем, ніколи ним не цікавилася та з ним навіть не спілкувалась. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Сумської районної державної адміністрації Сумської області від 11.05.2011 року його місце проживання, як малолітньої дитини, було визначено разом з батьком (на той час мати проживала у сільській місцевості у с.Северинівка Сумського району, у антисанітарних умовах). Все його життя його вихованням займався лише батько та хрещена ОСОБА_4 . З 09.09.2023 року він навчається у ДПТНЗ «Сумський центр ПТО» за професією «Кухар. Кулінар борошняних виробів». з того часу, як він став проживати разом з батьком, мати ніколи не купувала йому будь-яких речей одягу, взуття або іграшок. Вона зовсім не приймає участі у його утриманні, тому на користь батька ОСОБА_3 з 02.03.2012 року на його утримання по рішенню Ковпаківського районного суду м.Суми були стягнуті аліменти з матері в сумі 500грн. щомісячно до його повноліття. Весь час мати ухилялась від сплати аліментів і на грудень 2023 року за нею утворилась заборгованість по несплаченим аліментам на суму 51895,94грн. З початком воєнного стану у країні, вони разом з батьком стали проживати у хрещеної ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_3 . Після смерті батька він залишився там проживати. Відповідно до ч.1 ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав також має сама дитина, яка досягла 14 років. Оскільки відповідачка все його життя ухилялася від виконання батьківських обов`язків, ніколи не піклувалась про його фізичний і духовний розвиток, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечувала необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, зовсім з ним не спілкувалася, була зовсім відсутня у його житті, тому повинна бути позбавлена батьківських прав. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно нього, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач ОСОБА_1 , та його представник - адвокат Смирнова О.Л. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з зазначених в позові підстав та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, але повторно в судове засідання не з`явилася, відзив на позовну заяву не подала.

Представник третьої особи Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради Сердюк В.М. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 Управлінням «Служба у справах дітей» наданий висновок про можливість позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 10 квітня 2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , його представника, представника третьої особи, показання свідків, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:

Суд установив, що позивач, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Суми. Його батьками записані: батько - ОСОБА_3 , матір`ю - ОСОБА_2 , що підтверджуються свідоцтвом про народження (а.с.4).

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача - ОСОБА_3 помер (а.с.7).

Статтею 150 Сімейного кодексу України, статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлений обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умов винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Сумської районної державної адміністрації Сумської області від 11.05.2011 року місце проживання ОСОБА_1 , як малолітньої дитини, було визначено разом з батьком (на той час мати проживала у сільській місцевості у с.Северинівка Сумського району) (а.с.12).

З 2011 року відповідачка ОСОБА_2 ніякої участі у догляді за позивачем, його вихованні не приймала. Вирішенням всіх питань щодо виховання, розвитку дитини, лікування позивача займалися його батько ОСОБА_3 та хрещена ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача - ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7).

Відповідно до інформації з письмового повідомленням ДНЗ «Малючок» №01-66/40 від 07.02.2024 року вбачається, що влаштовував позивача, приводив до закладу та забирав, відвідував батьківські збори та свята - батько ОСОБА_3 (а.с.8).

З письмової відповіді №01-22/86 від 06.02.2024 року класного керівника Комунальної установи Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №7 вбачається, що в період його навчання у школі №7, з 01.09.2018 року по 24.06.2023 року мама, ОСОБА_2 , жодного разу не відвідувала батьківські збори, не спілкувалася з класним керівником, не займалася вихованням сина. ОСОБА_5 проживав з батьком, ОСОБА_3 . Вона, як, класний керівник, підтримувала зв`язок з хрещеною ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , яка відвідувала батьківські збори, цікавилася успіхами хлопчика, бувала на шкільних заходах, опікувалася його життям, здоров`ям та навчанням (а.с.10).

З відповіді Державного професійно-технічного навчального закладу «Сумський центр професійно-технічної освіти» №52 від 02.02.2024 року, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчається у ДПТНЗ «Сумський центр ПТО» з 01.09.2023 року за професією «Кухар. Кулінар борошняних виробів». За час навчання мати ОСОБА_1 не проявляла інтерес до навчання сина, не відвідувала батьківські збори, не приходила до закладу, не приймала участі у громадському житті сина, не спілкувалася з педагогами з приводу успіхів у навчанні (а.с.11).

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми були стягнуті аліменти з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_3 , на утримання сина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 500грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З довідки-розрахунку державного виконавця від 18.12.2023 року вбачається, що на грудень 2023 року за ОСОБА_2 утворилася заборгованість по несплаченим аліментам на суму 51895,94грн. (а.с.16).

З початком воєнного стану у країні, позивач разом з батьком стали проживати у ОСОБА_4 , яка завжди підтримувала та приймала участь разом з батьком у вихованні позивача. Після смерті батька позивач також залишився проживати за адресою: АДРЕСА_4 . У його в квартирі є окрема кімната, місце для навчання, комп`ютер та інші речі.

ОСОБА_2 понад тринадцять років повністю самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме з дитиною не спілкується, відтак не проявляє материнської турботи щодо неповнолітнього сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не цікавиться здоров`ям та успіхами у навчанні, не займається його вихованні, а також матеріально не забезпечує сина.

Викладені обставини підтвердили допитані судом свідки.

Так, свідок ОСОБА_4 , яка є хрещеною позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що вона виховувала ОСОБА_6 з самого дитинства. Відповідачка ОСОБА_2 залишила сина на виховання батьку, коли дитині не було й двох років. Мати участі у вихованні сина не приймала, з ОСОБА_6 не спілкувалася. Позивач ОСОБА_6 та його батько почали жити у неї з початком повномасштабного вторгнення, оскільки їх житло на АДРЕСА_2 не було придатним для проживання.

Свідок ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та є сусідкою позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що вона знає позивача з дня його народження. Матір ОСОБА_5 вона бачила лише один раз, коли він був ще немовлям. Вихованням ОСОБА_1 займався лише батько та хрещена ОСОБА_4 . Мати участі у вихованні сина не приймала, з дитиною не проживала та не спілкувалась.

Згідно з висновком Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 08.04.2024 року №538/27.1-26 ОСОБА_2 25.01.2024 року подала заяву до Управління, в якій зазначила, що з сином не проживає з 2012 року, не займається його вихованням, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Вихованням, розвитком, матеріальним утриманням, створенням умов для якісної життєдіяльності дитини займається хрещена ОСОБА_4 . Батько помер, соціальний контакт сина з матір`ю відсутній. ОСОБА_2 не піклується про здоров`я, фізичний стан дитини, не виявляє інтересу до її життя, не задовольняє потреби дитини матеріально. Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради вважає за можливе позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.41).

Статтею 9 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної ради України від 27.02.1991 року передбачено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини .

Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що відповідачка ОСОБА_2 майже з народження дитини участі у вихованні ОСОБА_1 не приймає, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не цікавиться його життям, навчанням, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками.

Належних та допустимих доказів існування обставин, які перешкоджають відповідачки належно ставитися до виконання батьківських обов`язків, суду не надано.

Відповідно до ст.155 Сімейного Кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та їх людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дітей.

Така поведінка відповідачки ОСОБА_2 свідчить про її свідоме ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, а заходи попередження не будуть мати жодного впливу на відповідачку, тому згідно з ст.164 СК України суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави 1211грн.20коп. в відшкодування судового збору.

Керуючись ст. 2, 12,13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд ,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211грн.20коп. судового збору.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду. При оголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач - ОСОБА_1 : зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання - АДРЕСА_5 .

Повне рішення суду складено 24.06.2024 року.

Суддя О.А. Котенко