Справа № 703/663/24
18 грудня 2024 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Криви Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Холодняк Л.П.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла справу за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» до спадкоємця ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
встановив:
Вказує, що Філії Черкаське обласне управління Т «Ощадбанк» стало відомо про смерть боржника ОСОБА_1
Філія Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» повторно звернулась до Приватного нотаріуса Таран Г.В. зі зверненням від 18.05.2021 за № 121.20-14/857 про прийняття заяви АТ «Ощадбанк», як кредитора з вимогою до сплати спадкоємців боржника ОСОБА_1 , яку було проігноровано.
02.11.2023 до Приватного нотаріуса Таран Г.В. було направлено адвокатський запит з проханням надати інформацію відомості про спадкоємців ОСОБА_1 та витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі осіб, що подали заяви про прийняття спадщини (або отримали свідоцтво про право на спадщину) шляхом направлення до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк».
17.11.2023 отримано відповідь від Приватного нотаріуса Таран Г.В., що свідоцтво про право на спадщину не видавалось, при зверненні спадкоємців буде доведено про заборгованість.
На день подачі позову, жоден із спадкоємців не звертався до Банку.
Позивач звернуся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про забезпечення доказів, подану до подання позовної заяви, вказану заяву було задоволено частково та забезпечено докази до подання позовної заяви шляхом витребування у приватного нотаріуса Таран Г.В. відомостей про спадкоємців, із зазначенням ПІП та місця проживання, а також витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі осіб, що подали заяви про прийняття спадщини (або отримали свідоцтво про право на спадщину). В іншій частині заяви відмовлено.
08.02.2024 зі Смілянського міськрайонного суду Черкаської області отримано відповідь, що після смерті ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини звернувся його син ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та дружина відмовилась від прийняття спадщини.
Ухвалою судді від 23 квітня 2024 року призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Копію наведеної ухвали було направлено сторонам.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без участі представника позивача.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки за адресою зареєстрованого місця проживання. Вказане підтверджується матеріалами поштової кореспонденції про вручення поштових відправлень. Відзиву на позов у встановлений судом строк до суду не подав, клопотання від нього про розгляд справи у порядку загального позовного провадження не надходило.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
За згодою позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.
Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання договірних зобов`язань.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер.
18 травня 2021 року АТ «Державний ощадний банк України» заяву до Смілянської державної нотаріальної контори в якій просило прийняти заяву АТ «Ощадбанк» як кредитора з вимогою до спадкоємців боржника ОСОБА_1
02.11.2023 до Приватного нотаріуса Таран Г.В. було направлено адвокатський запит з проханням надати інформацію відомості про спадкоємців ОСОБА_1 та витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі осіб, що подали заяви про прийняття спадщини (або отримали свідоцтво про право на спадщину) шляхом направлення до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Черкаського обласного управління АТ «Озадбанк».
17.11.2023 отримано відповідь від Приватного нотаріуса Таран Г.В., що свідоцтво про право на спадщину не видавалось, при зверненні спадкоємців буде доведено про заборгованість.
Позивач звернуся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про забезпечення доказів, подану до подання позовної заяви, вказану заяву було задоволено частково та забезпечено докази до подання позовної заяви шляхом витребування у приватного нотаріуса Таран Г.В. відомостей про спадкоємців, із зазначенням ПІП та місця проживання, а також витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі осіб, що подали заяви про прийняття спадщини (або отримали свідоцтво про право на спадщину). В іншій частині заяви відмовлено.
08.02.2024 зі Смілянського міськрайонного суду Черкаської області отримано відповідь, що після смерті ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини звернувся його син ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та дружина відмовилась від прийняття спадщини.
Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.
За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 608 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Згідно зі ст 1216 ЦК України,спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).
Частиною першою статті 1222 ЦК України, визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).
Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення позики входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора.
За змістом ст.1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.
Відповідно до положень ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
За змістом наведених вище норм матеріального права, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.
Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року №640/6274/16-ц при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої ст. 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредиторам строків визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.
Окрім того, у своїй постанові №587/381/15-ц від 04 лютого 2021 року, з урахуванням положень ст.1281,1282 ЦК України, Верховний Суд зазначив, що задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
Отже, спадкоємці померлого позичальника, який не виконав умови договору позики, прийнявши спадщину, в силу ст. ст.1281,1282 ЦК України зобов`язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора.
Наведені норми законодавства свідчать, що спадкоємець відповідає перед кредитором тільки в межах своєї частки у спадщині, тобто у спадкоємця виникає зобов`язання задовольнити вимоги кредитора лише в межах майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва.
Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обов`язок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги.
При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц.
Оскільки боржник помер, то відповідати перед кредитором на підставі ст.ст. 1281,1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, АТ «Державний ощадний банк України», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем померлого ОСОБА_1 , прийняв після нього спадщину та вартість майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину.
Згідно з вимогами ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Обґрунтовуючи підстави позову, банк посилався на те, що відповідач ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Однак, суд не приймає до уваги вказані обставини, виходячи з наступного.
Як вбачається з листа приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Таран Г.В., після смерті ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , із заявою про прийняття спадщини звернувся його син ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , дружина померлого - ОСОБА_3 , зареєстрована там же, відмовилась від прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось.
У той же час, обґрунтовуючи позовні вимоги обов`язком спадкоємця сплатити заборгованість в межах вартості спадкового майна, позивачем АТ «Державний ощадний банк України» не надано доказів того, що за ОСОБА_2 зареєстровано будь-які об`єкти рухомого/нерухомого майна та щодо його вартості, чи підтвердження наявності в останнього відкритих на його ім`я в установах банків банківських рахунків та наявність на них грошових коштів.
Згідно ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Враховуючи недоведеність позивачем обов`язкових обставин, які дають правові передумови для покладення на спадкоємця померлого обов`язку повернути борг кредитору спадкодавця, а саме щодо факту наявності, об`єму, вартості спадкового майна прийнятого у спадщину після смерті ОСОБА_1 , у межах якого спадкоємець несе відповідальність перед кредитором, суд вважає, що заявлені АТ «Державний ощадний банк України» позовні вимоги є необґрунтованими, в зв`язку з чим задоволенню не підлягають.
Судові витрати по сплаті судового збору, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, покладаються на позивача.
На підставі наведеного, керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 141, 247, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України суд,-
ухвалив:
У задоволенні позову акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до спадкоємця ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення боргу - відмовити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складання рішення в повному обсязі до Черкаського апеляційного суду.

Учасники справи:

позивач - акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк», м. Черкаси, бульвар Шевченка, 320, ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий: Ю. В. Крива