ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1879/23
Провадження № 2/483/122/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

03 квітня 2024 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Рак Л.М.,

за участю секретаря Гречки С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

19 грудня 2023 року адвокат Михайленко Н.М., яка є представником ОСОБА_1 звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , предметом якого є: визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 0,23 га за цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка та відповідачі, відповідно до дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 березня 2001 року, отримали у спадщину після смерті їх матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 1/3 частці кожен житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . В подальшому відповідно до договору дарування № 894 від 09 квітня 2001 року відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подарували ОСОБА_1 по 1/3 своїх часток вказаного житлового будинку та вона стала власницею цілого житлового будинку. Посилаючись на те, що позивачка не може оформити право власності на земельну ділянку для обслуговування належного їй житлового будинку через наявність державного акту про право власності на земельну ділянку, виданого на попереднього власника матір позивачки ОСОБА_4 просила про задоволення позову. Судові витрати представник просила віднести на рахунок позивачки.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивачки надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, в якій, крім того, зазначила, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не з`явилися та не повідомили про причини своєї неявки.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що на підставі рішення ХІІ сесії Парутинської Ради народних депутатів від 17 грудня 1993 року ОСОБА_4 було передано у приватну власність земельна ділянка площею 0,23 га за цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка розташована на території Парутинської сільської Ради народних депутатів, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії МК без номера від 21 березня 1994 року (а.с. 16).

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , що видане 17 квітня 2000 року, ОСОБА_4 , яка є матір`ю позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8, 9).

З копії дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом НСО 693223 від 22 березня 2001 року виданого державним нотаріусом Другої очаківської державної нотаріальної контори вбачається, що позивачка ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали у спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Згідно з копією договору дарування частини жилого будинку АВР № 631713 від 09 квітня 2001 року посвідченого державним нотаріусом Другої очаківської державної нотаріальної контори, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подарували, а ОСОБА_1 прийняла в дар 2/3 частки житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, які розташовані за вказаною вище адресою (а.с 14).

Як вбачається з листа Очаківської районної філії КП «Миколаївського МБТІ» № 106 від 28 вересня 2023 року нерухоме майно житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_1 -1/3 частка по свідоцтву про право на спадщину № 678 від 22 березня 2001 року посвідченому Другою очаківською державною нотаріальною конторою та зареєстрованому Очаківською районної філією БТІ 28 березня 2001 року за Р № 194 та 2/3 частки по договору дарування № 894 від 09 квітня 2001 року посвідченому Другою очаківською державною нотаріальною конторою та зареєстрованому Очаківською районної філією БТІ 23 квітня 2001 року за Р № 194 (а.с. 15).

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України в редакції, яка діє на теперішній час, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Разом із тим, при відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, як і у справі, яка розглядається, слід враховувати, що зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруд, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15, від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-253цс16 і Велика Палата Верховного Суду не вбачала підстав для відступу від них.

При ухваленні рішення щодо набуття у приватну власність спірної земельної ділянки, суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-81 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

При цьому, згідно зі статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування покладається на сторони в рівній мірі.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням викладеного, а також того, що позивачка свій процесуальний обов`язок доказування виконала довела належними та допустимими доказами факт набуття нею у власність на законних підставах, а саме з правочину, житлового будинку, суд дійшов висновку, що вона також набула право власності на спірну земельну ділянку для обслуговування цього будинку, а тому її позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати за клопотанням представника позивачки суд відносить на рахунок позивачки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України , -

В И Р І Ш И В:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,23 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням обслуговування житлового будинку і господарських будівель, на яку 21 березня 1994 року було видано державний акт серії МК без номеру на право приватної власності на землю, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 360.

Судові витрати віднести на рахунок позивачки.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: