Справа № 177/1272/23
Провадження № 2/177/663/24
У Х В А Л А

Іменем України

18.06.2024 Криворізький районний суд Дніпропетровської області складі:

головуючого судді Лященко В.В.

за участю секретаря судового засідання Кантилович К.А.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №177/1272/23 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

У липні 2023 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що

в період з 23.06.2016 по 14.06.2022 він працював у АТ «МР БАНК» на посаді головного юрисконсульта Управління проблемних активів та судового захисту. Рішенням Правління Національного банку України №91-рш/БТ від 25.02.2022 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» (далі АТ МР БАНК») виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі- Фонд) прийнято рішення №131 від 25.02.2022 «Про початок процедури ліквідації АТ «МР БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким з 25.02.2022 було розпочато процедуру ліквідації банку. Процедуру ліквідації встановлено на строк три роки з 25.02.2022 по 24.02.2025 включно. Незважаючи на те, що процедуру ліквідації відповідача встановлено на три роки (по 24.02.2025), 14.06.2022 на підставі наказу №427/лк від 10.06.2022 позивача звільнено з АТ «МР БАНК» на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією підприємства. Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 18 січня 2023 року у справі №761/13219/22 скасовано наказ АТ «МР Банк» від 10.06.2022 року №427/лк «Про звільнення», поновлено з 14.06.2022 на посаді головного юрисконсульта управління проблемних активів та судового захисту Департаменту правового забезпечення та стягнення боргів АТ «МР Банк», допущено негайне виконання рішення в частині поновлення позивача на посаді та стягнення заробітної плати за один місяць. Наказом АТ «МР БАНК» від 19.01.2023 №30/лк скасовано п.12 Наказу «Про звільнення» №427/лк від 10.06.2022 щодо звільнення ОСОБА_1 14.06.2022 та його поновлено з 14.06.2022 на посаді головного юрисконсульта управління проблемних активів та судового захисту Департаменту правового забезпечення та стягнення боргів АТ «МР БАНК» зі збереженням попереднього посадового окладу в розмірі 33 600,00 грн. З 19 січня 2023 року внесено зміни до штатного розпису АТ «МР БАНК» та створено підрозділ: «Управління проблемних активів та судового захисту Департаменту правового забезпечення та стягнення боргів», введено до даного підрозділу посаду головного юрисконсульта з посадовим окладом 33 600,00 грн. до оподаткування.

19.01.2023 позивача ознайомлено з посадовою інструкцією головного юрисконсульта управління проблемних активів та судового захисту Департаменту правового забезпечення із стягнення боргів АТ «МР БАНК», процедура ліквідації якого здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та визначено робоче місце за адресою: м. Київ, вул. Володимирська 46. Проте, одразу ж після створення підрозділу «Управління проблемних активів та судового захисту Департаменту правового забезпечення та стягнення боргів» та поновлення його на посаді головного юрисконсульта управління проблемних активів судового захисту відповідачем прийнято Наказ №31/лк (від 19.01.2023) про зміну істотних умов праці. Зокрема, відповідно до Наказу №31/лк та як зазначено відповідачем у зв`язку із процедурою ліквідації (зміна в організації виробництва та праці), відповідною оптимізацією процесів роботи та фінансових витрат, в тому числі в зв`язку із зміною організаційної структури АТ «МР БАНК» відповідно до Наказу №1/лк від 02.01.2023, ліквідацію підрозділу «Департамент правового забезпечення та стягнення боргів» та відсутністю потреби здійснення окремого функціоналу працівником в межах структурного підрозділу, що ліквідований, в зв`язку з відсутністю фінансування витрат на додаткові посади, що не передбачені організаційною структурою АТ «МР БАНК», а також враховуючи дію воєнного стану згідно Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»: змінено з 23.01.2023 істотні умови праці позивача, зокрема серед іншого: переведено його, ОСОБА_1 , з посади головного юрисконсульта управління проблемних активів та судового захисту Департаменту правового забезпечення та стягнення боргів на посаду головний юрисконсульт Юридичного департаменту на підставі поданої заяви; визначено форму трудового договору - письмовий строковий трудовий договір; встановлено термін дії строкового трудового договору позивача до 28.02.2023; встановлено з 23.01.2023 посадовий оклад в розмірі 6 700,00 грн. до оподаткування; у разі відмови від продовження роботи на змінених умовах, здійснити заходи щодо припинення трудового договору та звільнення працівника за п.6 ст.36 КЗпП України. Позивача було ознайомлено з наказом № 31/лк від 19.01.2023 «Про зміну умов праці» 20.01.2023.

ОСОБА_1 вказує, що інших вакантних посад йому відповідачем запропоновано не було, його не ознайомлено з новою посадовою інструкцією та змістом письмового строкового договору. Також, зазначає, що є не зрозумілими підстави переведення його з безстрокового трудового договору на роботу на умовах строкового трудового договору, термін якого встановлений лише до 28.02.2023 (тобто лише місяць) та зменшення посадового окладу з 33 600,00 грн. до мінімально допустимої заробітної плати в розмірі 6 700,00 грн. Наказом №35/лк від 23.01.2023 у зв`язку з відмовою продовжувати роботу на змінених істотних умовах праці відповідно до наказу №31/лк від 19.01.2023, позивача 23.01.2023 звільнено з посади головного юрисконсульта управління проблемних активів та судового захисту Департаменту правового забезпечення та стягнення Торгів АТ «МР БАНК» на підставі п.6 ст.36 КЗпП України. Вважає, що підстави для зміни істотних умов праці були відсутні та як наслідок, звільнення його відбулось з порушенням норм КЗпП України.

В зв`язку з викладеним, просить суд: 1) визнати незаконним та скасувати наказ акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» від 19 січня 2023 року №31/лк «Про зміну істотних умов праці»; 2) визнати незаконним та скасувати наказ акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» від 23 січня 2023 року №35/лк про звільнення ОСОБА_1 з посади головного юрисконсульта управління проблемних активів та судового захисту Департаменту правового забезпечення та стягнення боргів АТ «МР БАНК»; 3) поновити ОСОБА_1 на посаді головного юрисконсульта управління проблемних активів та судового захисту Департаменту правового забезпечення та стягнення боргів АТ «МР БАНК»; 4) стягнути з акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 23 січня 2023 року до дня ухвалення судового рішення, судові витрати у справі покласти на акціонерне товариство «Міжнародний резервний банк».

Ухвалою суду від 10.05.2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У відзиві на позовну заяву представник АТ «МР БАНК» зазначив, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Так, в провадженні Шевченківського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа №761/13219/22 за позовом ОСОБА_1 до АТ «МР БАНК» про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 14 червня 2022 року на підставі Наказу №427/ЛК від 10.06.2022 звільнено з «МР БАНК» на підставі п.1 ст.40 КЗпГІ України у зв`язку із ліквідацією підприємства, вказував, що при цьому, до моменту звільнення, позивачу було зменшено заробітну плату та відправлено останнього в простій, в той час, коли інші працівники продовжували працювати, внаслідок чого позивач недоотримав заробітну плату. Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 18 січня 2023 року у справі №761/13219/22, скасовано наказ №427/лк від 10.06.2022 про звільнення, позивача поновлено на посаді головного юрисконсульта управління проблемних активів та судового захисту Департаменту правового забезпечення та стягнення боргів АТ «МР БАНК», допущено негайне виконання рішення в частині поновлення позивача на посаді та стягнення з АТ «МР БАНК» заробітної плати за місяць. Зазначене рішення відповідачем було виконане, поновлено ОСОБА_1 на посаді відповідно до Наказу №30/лк від 19.01.2023 та вплачено середній заробіток в розмірі 33 600,00 грн. (зазначений у розрахунковому листі як додаткова заробітна плата) на підставі платіжного доручення №274448 на загальну суму 74 419,20 грн. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції банк звернувся з апеляційною скаргою, за результатами розгляду якої апеляційним судом рішення першої інстанції скасовано та відмовлено в повному обсязі в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Наказом №31/лк від 19.01.2023 у зв`язку із процедурою ліквідації банку, оптимізацією робочих процесів роботи та фінансових витратив зв`язку із зміною організаційної структури Банку та ліквідацією підрозділу - Департамент правового забезпечення та стягнення боргів та відсутністю потреби здійснення окремого функціоналу працівником, в зв`язку із відсутністю фінансування витрат на додаткову одиницю персоналу та відповідно до Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», ОСОБА_1 було змінено умови праці з 23.01.2023, зокрема запропоновано роботу на умовах строкового трудового договору, встановлено посадовий оклад в розмірі 6 700,00 грн., визначене функціональні обов`язки. Останньому був вручений проект строкового трудового договору та позивач був попереджений про зміну істотних умов праці, з якими ОСОБА_1 не погодився. Оскільки ОСОБА_1 відмовився продовжувати роботу на змінених умовах, Наказом № 35/лк від 23.01.2023 його звільнено з посади на підставі ч.6 ст.36 КЗпП України з виплатою компенсації за невикористані відпустки, вихідної допомоги та заробітної плати за 3 календарних дні.

Вказує, що даній обставині передували інші події: оскільки ОСОБА_1 було поновлено скасованим в подальшому судовим рішенням на посаді, якої вже не існувало в зв`язку із її скороченням внаслідок ліквідації банківської установи, то відповідно після поновлення ОСОБА_1 на посаді, введеної на виконання скасованого рішення, його було повідомлено Наказом №31/лк від 19.01.2023 про зміну з 23.01.2023 істотних умов праці в зв`язку із зміною в організації виробництва і праці ліквідації банку, відповідно до яких ОСОБА_1 встановлено нові умови праці. Таким чином, вказує, що звільнення ОСОБА_1 23.01.2023 було проведено відповідачем цілком правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства, та порушень з боку банку не вбачається. (а.с. 62-65).

Позивач надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що він не погоджується з наведеними відповідачем аргументами викладеним у відзиві на позов, вказуючи, що у відповідача були відсутні підстави для зміни істотних умов праці і як наслідок, звільнення його відбулося з порушенням норм КЗпП України (а.с. 83-85).

В судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягав з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, підтримав клопотання про закриття провадження у справі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

З копії трудової книжки серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 в період з 23.06.2016 по 14.06.2022 працював у АТ «МР БАНК», який є правонаступником ПАТ «СБЕРБАНК», на посаді головного юрисконсульта Управління проблемних активів та судового захисту (а.с. 16-20).

Наказом Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» № 427/лк від 10.06.2022 головного юрисконсульта управління проблемних активів та судового захисту Департаменту правового забезпечення та стягнення боргів АТ «МР БАНК» ОСОБА_1 з 14.06.2022 звільнено на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку з ліквідацією підприємства (а.с. 22).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 січня 2023 року у справі №761/13219/22 позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» Луньо Іллі Вікторовича, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та недоотриманої заробітної плати задоволені частково. Скасовано наказ Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» від 10.06.2022 року №427/лк «Про звільнення». Поновлено з 14.06.2022 року ОСОБА_1 на посаді головного юрисконсульта управління проблемних активів та судового захисту Департаменту правового забезпечення та стягнення боргів Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк». Допущене негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення заробітної плати за один місяць (а.с. 23-27).

На виконання зазначеного рішення суду Наказом Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» №30/лк від 19.01.2023 скасовано п. 12 наказ №427/лк від 10.06.2022 про звільнення ОСОБА_1 . 14.06.2022. Поновлено ОСОБА_1 на роботі з 14.06.2022 на посаді головного юрисконсульта управління проблемних активів та судового захисту зі збереженням посадового окладу в розмірі 33600,00 грн., встановлено режим роботи, визначено робоче місце (а.с. 28).

Наказом Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» №31/лк від 19.01.2023, у зв`язку із процедурою ліквідації (зміна в організації виробництва та праці), відповідною оптимізацією процесів роботи та фінансових витрат, в тому числі в зв`язку із зміною організаційної структури АТ «МР БАНК» відповідно до Наказу №1/лк від 02.01.2023, ліквідацію підрозділу «Департамент правового забезпечення та стягнення боргів» та відсутністю потреби здійснення окремого функціоналу працівником в межах структурного підрозділу, що ліквідований, в зв`язку з відсутністю фінансування витрат на додаткові посади, що не передбачені організаційною структурою АТ «МР БАНК», а також враховуючи дію воєнного стану згідно Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», змінено з 23.01.2023 істотні умови праці ОСОБА_1 ; переведено ОСОБА_1 з посади головного юрисконсульта управління проблемних активів та судового захисту Департаменту правового забезпечення та стягнення боргів на посаду головний юрисконсульт Юридичного департаменту на підставі поданої заяви; визначено форму трудового договору - письмовий строковий трудовий договір, встановлено термін дії строкового трудового договору ОСОБА_1 до 28.02.2023; встановлено з 23.01.2023 посадовий оклад в розмірі 6 700,00 грн. до оподаткування (а.с. 32).

20.01.2023 ОСОБА_1 ознайомлено з попередженням «Про зміну істотних умов», з якими він не погодився, про що зазначив у попередженні (а.с. 69).

Наказом Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» №35/лк від 23.01.2023 ОСОБА_1 , головного юрисконсульта управління проблемних активів та судового захисту Департаменту правового забезпечення та стягнення боргів АТ «МР БАНК», звільнено з 23.01.2023, у зв`язку із відмовою від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці за п. 6 ст. 36 КЗпП України (а.с. 70).

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 січня 2023 року у справі №761/13219/22 було оскаржено АТ «МР БАНК» до Київського апеляційного суду. Постановою Київського апеляційного суду від 09 травня 2023 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 січня 2023 року, в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано і ухвалено нове рішення. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено (а.с. 117-122).

Наказом Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» №173/лк від 18.05.2023 на виконання рішення Київського апеляційного суду від 09.05.2023 у справі №761/13219/22 скасовано з 19.01.2023 п.1 та п.2 Наказу №30/лк від 19.01.2023 «Про поновлення на посаді» ОСОБА_1 . Вважати ОСОБА_1 звільненим з посади головного юрисконсульта управління , проблемних активів та судового захисту Департаменту правового забезпечення та стягнення боргів АТ «МР БАНК» 14 червня 2022 року (а.с. 75).

Постановою Верховного Суду від 06 грудня 2023 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 січня 2023 року в нескасованій після апеляційного перегляду частині та постанову Київського апеляційного суду від 09 травня 2023 року залишено без змін (а.с. 168-170).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд з цим за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення "відсутність предмета спору" в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року (справа № 456/647/18, провадження № 61-2018св19), від 31 липня 2023 року (справа № 335/8285/22).

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 20 вересня 2021 року в справі № 638/3792/20.

З наведених вище обставини, вбачається, що на час подання ОСОБА_1 позовної заяви до суду 04.07.2023 наказ АТ «МР БАНК» від 10.06.2022 № 427/лк про звільнення ОСОБА_1 рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 січня 2023 року скасований. Вказане рішення оскаржено до апеляційного суду та постановою Київського апеляційного суду від 09 травня 2023 року скасоване та ухвалене нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

На виконання рішення Київського апеляційного суду від 09.05.2023 у справі №761/13219/22 наказом Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» №173/лк від 18.05.2023 на виконання рішення Київського апеляційного суду від 09.05.2023 у справі №761/13219/22 скасовано з 19.01.2023 п.1 та п.2 Наказу №30/лк від 19.01.2023 «Про поновлення на посаді» ОСОБА_1 .

В той час, наказ АТ «МР БАНК» від 19 січня 2023 року № 31/лк «Про зміну істотних умов праці» та наказ АТ «МР БАНК» від 23 січня 2023 року № 35/лк про звільнення ОСОБА_1 з посади головного юрисконсульта управління проблемних активів та судового захисту Департаменту правового забезпечення та стягнення боргів АТ «МР БАНК», які є предметом спору, були видані після поновлення ОСОБА_1 на підставі скасованого в подальшому судового рішення, яке не набрало законної сили.

Отже, поновлення ОСОБА_1 на роботі відбулося без передбачених законом підстав (на підставі рішення суду, яке не набрало законної сили).

В зв`язку із вищезазначеним, враховуючи, що п.1 та п.2 Наказу №30/лк від 19.01.2023 «Про поновлення на посаді» ОСОБА_1 були скасовані наказом від 18.05.2023, визнання незаконними оспорюваних наказів та поновлення на роботі позивача, а також стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не можуть бути предметом спору у вказаній справі.

За відсутності предмету спору провадження у справі позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

В силу ч. 2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст.ст. 255, 256 ЦПК України, суд

постановив:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 21 червня 2024 року.

Суддя В. В. Лященко