Провадження № 2/752/3171/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 червня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментам, розстрочення сплати заборгованості, зменшення розміру неустойки по аліментам,-

ВСТАНОВИВ:

у жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить: звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, що стягнуті на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.01.2019 року по 31.08.2021 року, на суму 200 000,00 грн; розстрочити сплату заборгованості по аліментам, що стягнуті на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.01.2019 року по 31.08.2021 року, строком на 24 місяці; зменшити розмір неустойки за несвоєчасну сплату аліментів, стягнутої на підставі постанови Київського апеляційного суду від 30.11.2020 року в справі № 759/21559/21 до 20 000,00 грн.

Свої вимоги позивач, мотивує тим, що після надходження повідомлення з виконавчої служби, випадково дізнався про існування постанови Київського апеляційного суду від 30.11.2020 року в справі № 759/21559/21, якою стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 248 123,73 грн неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, ОСОБА_1 вказує, що ознайомившись з цією справою, з`ясував, що розрахунок на який посилається суд апеляційної інстанції, є неправильним, а дійсна заборгованість становить 82 482,59 грн.

Крім того, позивач зазначає, що значний проміжок часу проживав на окупованій території, що ускладнювало сплату аліментів, до того ж, має двох малолітніх дітей, які проживають з ним і він, із сім`єю вимушений винаймати житло в м. Києві.

Також ОСОБА_1 вказує, що останні роки мав нестабільний заробіток, а рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03.08.2023 року в справі № 235/101/21 з нього стягнуто аліменти на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 11.01.2021 року і до досягнення дитиною повноліття в розмірі 1/6 частки від усіх заробітків, та аліменти в розмірі 1/8 частки від усіх заробітків до досягнення дитиною 23-х років.

З огляду на викладені вище обставини, які позбавляють його можливості виконувати свої обов`язки, ОСОБА_1 просить позов задовольнити.

Ухвалою від 23.01.2024 року, після передачі Святошинським районним судом м. Києва вказаної справи на розгляд за підсудністю, її прийнято до свого провадження. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 97-98).

11.02.2024 року до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких ОСОБА_2 зазначає, що вона є неналежним відповідачем у цій справі; вказана позивачем сума заборгованості за аліментами в розмірі 82 482,59 грн, не відображає повної заборгованості; позивач ухиляється від сплати аліментів на утримання їх спільних дітей та відповідна заборгованість виникла саме з його вини.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Відзиву на позовну заяву до суду від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що постановою Київського апеляційного суду № 759/21559/21 від 30.11.2022 року, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 248 123,73 грн.

При цьому, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03.08.2023 року в справі № 235/101/21, визнано ОСОБА_1 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внесено зміни до актового запису від 30.07.2003 року № 342, вчиненого Відділом реєстрації актів громадянського стану Будьоннівського районного управління юстиції м. Донецька, про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказавши у графі батько - « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України». Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.01.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/8 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26.01.2023 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Поряд з цим, згідно з наданим розрахунком заборгованості по аліментам ОСОБА_1 (виконавчий лист № 6/235/208/20; 235/5558/20 від 30.09.2020 року), станом на 31.08.2021 року, борг становить 82 482,59 грн.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18.09.2014 року, позивач є батьком малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Також згідно із свідоцтвом про народження (повторним) серії НОМЕР_2 від 15.02.2022 року, ОСОБА_1 є батьком малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно із випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ФОП ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , з 21.06.2023 року припинено підприємницьку діяльність.

Як вбачається з довідки № від 14.03.2023 року ТОВ «ІНЖИНІРИНГБУД ЛТД», дохід позивача за 2021 рік склав 18 200,00 грн.

Постановою від 11.01.2023 року заступника начальника Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сокор О.В. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 759/21559/21, виданого 30.11.2022 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 248 123,73 грн.

Відповідно до ч .ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч. 2 ст. 51Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам.

З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

Звільнення від сплати заборгованості по аліментам на неповнолітню дитину повинно мати місце лише у виключних випадках.

В розумінні положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами - можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості. Інших підстав для звільнення від сплати заборгованості за аліментами діюче законодавство не передбачає.

Заявляючи позовні вимоги про звільнення від сплати заборгованості за аліментами на доньку ОСОБА_3 , позивач зазначає, що значний проміжок часу проживав на окупованій території, що ускладнювало сплату аліментів, до того ж, має двох малолітніх дітей, які проживають з ним і він, із сім`єю вимушений винаймати житло в м. Києві, а також вказує, що останні роки мав нестабільний заробіток, а рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03.08.2023 року в справі № 235/101/21 з нього стягнуто аліменти на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Надаючи оцінку таким доводам, суд зауважує, що дані обставини не стосуються ситуації, яка виникла саме, починаючи з 01.01.2019 року (момент виникнення заборгованості за аліментами), як наслідок, не вказують на причини, що утруднили чи зробили неможливим сплату аліментів на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не свідчать про виникнення обставин, з якими закон пов`язує обов`язок припинення сплати аліментів, оскільки ці обставини стосуються інших часових періодів.

Як вбачається, один із синів позивача ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто за більш ніж чотири роки до виникнення заборгованості, а інший - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , через близько року з моменту її виникнення, отже наведені позивачем обставини не є такими, що мають істотне значення в розумінні ст. 197 СК України.

Крім того, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03.08.2023 року в справі № 235/101/21, стягнення аліментів з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначено після спливу близько чотирьох років з моменту закінчення строку нарахування розміру спірної заборгованості.

Також з доданих до позовної заяви довідки про склад сім`ї ЖБК «Мир-57», картки прописки, поквартирної картки, не вбачається, що позивач проживав в період виникнення та існування заборгованості на окупованій території, зокрема в м. Донецьку, а, договір оренди житлового приміщення в АДРЕСА_1 ) ОСОБА_1 уклав лише 17.07.2021 року та строком на 6 місяців, тобто за півтора місяці до закінчення періоду нарахування заборгованості за аліментами.

При цьому, доказів здійснення орендної плати в розмірі, визначеному п. 4.1. цього Договору матеріли справи не містять, так само як і відсутній передбачений п. 5.2. Договору оренди житлового приміщення від 17.07.2021 року відповідний акт приймання-передачі майна, який підтверджує виникнення моменту дії цього Договору.

Слід зазначити, що розглядаючи вказану цивільну справу, суд виходить з інтересів, в першу чергу дитини та повинен дотриматися балансу права платника аліментів на звільнення його від сплати заборгованості за аліментами та право дитини на утримання з боку батька.

ОСОБА_1 є особою працездатного віку, матеріали справи не містять відомостей щодо незадовільного стану його здоров`я, скрутного матеріального становища або інших обставин, що мають істотне значення для відстрочки сплати заборгованості за аліментами, або часткового звільнення його від сплати заборгованості за аліментами.

Таким чином, позивачем не доведено, що заборгованість по аліментам виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Що ж стосується посилань ОСОБА_1 про зменшення розміру неустойки по аліментам з 248 123,73 грн, визначених постановою Київського апеляційного суду № 759/21559/21 від 30.11.2022 року, до 82 482,59 грн, у зв`язку з неправильним визначенням їх розміру, то таку суму визначено судовим рішенням, яке набуло законної сили, а тому вказані обґрунтування позовної заяви фактично зводяться до намагання сторони позивача спонукати суд здійснити переоцінку доказів у іншій справі, рішення в якій набуло законної сили та встановити інші фактичні обставини справи, однак, згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, ці обставини не доказуються при розгляді іншої справи.

З урахуванням вищезазначеного, відсутні передбачені ст. 197 СК України, підстави для часткового звільнення від сплати заборгованості по аліментам, розстрочення сплати заборгованості, чи зменшення розміру неустойки по аліментам, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 19, 76-81, 82, 89,141, 258, 259, 263, 264, 265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментам, розстрочення сплати заборгованості, зменшення розміру неустойки по аліментам - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.С. Хоменко