Провадження № 2-з/754/36/24
Справа № 754/1023/24
У Х В А Л А

Іменем України

04 квітня 2024 року м.Київ

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді Скрипки О.І.

при секретарі Моторенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним.

До суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 , в якій він просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії щодо відчуження, обтяження тощо відносно спірної квартири, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

В судове засідання сторони не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , відповідно до якої просить визнати недійсним укладений між ними 08.05.2020 року договір дарування квартири АДРЕСА_1 та скасувати його реєстрацію.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 23.01.2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п.1, 2, 4 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується:

накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

забороною вчиняти певні дії;

забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Згідно п. 6 зазначеної Постанови, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, як вбачається з позовної заяви, предметом позову є визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 , укладеного між сторонами.

Відтак, застосування такого виду забезпечення позову, як заборона відповідачу вчиняти дії щодо відчуження/розпорядження спірного майна до розгляду справи по суті, тобто виду забезпечення позову, який передбачено п.2 ч.1 статті 150 ЦПК України, є цілком достатнім для забезпечення можливості виконання судового рішення і, в той же час, не створить ризику заподіяння непомірної шкоди.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153, 157 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити ОСОБА_3 відчужувати та обтяжувати у будь-який спосіб, передавати в іпотеку, а також надавати у користування будь-кому, крім ОСОБА_1 , і у будь-який спосіб квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 000).

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала є обов`язковою на всій території України та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом 3 (трьох) років в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 04 квітня 2024 року.

Стягувач (позивач): ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Боржник (відповідач): ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя: