Житомирський апеляційний суд
Справа 296/2109/23
19 грудня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Трояновської Г.С.
суддів: Борисюка Р.М., Павицької Т.М.,
з участю секретаря судового засідання Трикиші Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі питання про ухвалення додаткового рішення за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у справі № 296/2109/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 14 березня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Анциборенко Н.М. у м. Житомирі,
У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом та з урахуванням збільшених позовних вимог просила припинити право спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , та виділити вказане майно у власність ОСОБА_3 ; стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 замість її 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на спірне майно грошову компенсацію у розмірі 50% ринкової вартості двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , згідно висновків судової оціночної експертизи; стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати.
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 14 березня 2024 року позов задоволено. Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , та виділено вказане майно у власність ОСОБА_3 .

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 замість її 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на спірне майно грошову компенсацію у розмірі 697900 (шістсот дев`яносто сім тисяч дев`ятсот) гривень, що складає 50 % ринкової вартості двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , згідно висновку комісійної судової оціночно - будівельної експертизи.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 4433 (чотири тисячі чотириста тридцять три) грн 60 коп, витрати на проведення комісійної судової оціночно - будівельної експертизи у розмірі 3584 (три тисячі п`ятсот вісімдесят чотири) грн 70 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_3 адвокат Шмат Р.П. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 21 листопада 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 залишено без задоволення. Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 14 березня 2024 року залишено без змін.

26.11.2024 від представника ОСОБА_1 адвоката Лук`янець Л.О. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій вона просила стягнути на свою користь 21 200 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат.

Так судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Цивільним процесуальним законом визначено критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу у справі.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст.137 ЦПК України також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Так, із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 25.07.2022 між ОСОБА_1 та адвокатом Лук`янець Л.О. було укладено договір про надання правничої допомоги. 10.01.2023 ними було укладено додаткову угоду до цього договору. За умовами вказаних договорів сторони погодили порядок, строки та обсяг надання правової допомоги, а також розмір та порядок оплати наданих послуг. Предметом такої допомоги є надання правничої допомоги в обсязі та на умовах, а саме в межах питань щодо розірвання шлюбу, стягнення аліментів, поділу майна подружжя (квартири за адресою: АДРЕСА_2 ).

31.07.2024 представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому містилося клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу та орієнтовний розмір витрат 20 000 грн.

У судовому засідання 21.11.2024 представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 повторно заявляла про стягнення витрат на правничу допомогу.

26.11.2024 представник ОСОБА_1 - Лук`янець Л.О. подала заяву про ухвалення додаткового у якій просить стягнути 21 200,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції.

До вказаної заяви було додано Договір №19/22 про надання правової допомоги від 25.07.2022, Додаткову угоду №1 до договору №19/22 про надання правової допомоги від 25.07.2022, Додаток №3 до договору №19/22 про надання правової допомоги від 25.07.2022 ( щодо предмету договору, передбаченому Додатковою угодою №1 ), Акт наданих послуг від 22.11.2024, згідно якого адвокатом Лук`янець Л.О. надано наступні послуги: консультації в межах предмету договору, передбаченому додатковою угодою №1 від 10.01.2023 до даного договору 1 год. - 1000,00 грн; - вивчення апеляційної скарги 0,5 год. - 500,00 грн; визначення правової позиції 1 год. - 1000,00 грн; - пошук актуальної судової практики 2 год. - 2000,00 грн; - підготовка відзиву на апеляційну скаргу (6 аркушів) та його друк 6 год. - 6000,00 грн; -направлення відзиву відповідачу у справі 0,5 год. - 500,00 грн.(що підтверджується відповідними квитанціями, що містяться в матеріалах справи); - подання до суду відзиву на апеляційну скаргу 0,2 год. - 200,00 грн. - 5000,00 грн. за участь в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, що відбулось 26.09.2024. - 5000,00 грн. за участь в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, що відбулось 21.11.2024 Загальна вартість наданих послуг склала 21 200 (двадцять одна тисяча двісті),00 грн (т.2. а.с.11).

Вказані послуги оплачені, що підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордеру №б/н у розмірі 21200,00 грн (т.2 а.с.12).

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 лютого 2019 року (справа №756/2114/17) зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (пункт 6.52 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02 лютого 2024 року у справі № 910/9714/22).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналіз зазначених постанов свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Апеляційний суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази на підтвердження цих витрат не є безумовною підставою для їх стягнення судом у визначеному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути не тільки доведений, документально обґрунтований, але й відповідати критерію розумної необхідності цих витрат.

Таким чином, колегія суддів, дослідивши надані докази, враховуючи предмет спору, значення справи для сторін, складність справи, дійшла висновку про можливість відшкодування судових витрат із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в сумі 7000 грн, пов`язаних із витратами на професійну правову допомогу в суді апеляційної інстанції, у зв`язку з чим ухвалює додаткову постанову у порядку ст. ст. 270 та 381 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 259, 270, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 7000 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і з цього дня може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Судді