Справа № 229/595/24
Провадження № 2/229/881/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 квітня 2024 р. м. Дружківка, Донецької області

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Худіної О.О.,

за участю секретаря судового засідання Терещенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

встановив:

ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 17 червня 2006 року, ОСОБА_1 (прізвище до державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Позивач), уклала шлюб з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - Відповідач), який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 140, видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від даного шлюбу подружжя має одну спільну неповнолітню дитину: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 22 березня 2007 року Виконкомом Олексієво-Дружківської селищної ради м. Дружківки Донецької області, який проживає разом з Позивачем.

З 2012 року шлюбні відносини між сторонами фактично були припинені, спільне життя не склалося у зв?язку із відсутністю взаєморозуміння, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюб між ними носить формальний характер. За таких обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, як таке, що суперечить їх інтересам.

Спору з Відповідачем про місце проживання дитини ОСОБА_5 не має.

Спір з приводу майна, набутого за час перебування у шлюбі, яке належить сторонам на праві спільної сумісної власності, на момент звернення з цим позовом - відсутній.

На примирення Позивач не згодна і тому вважає, що шлюб необхідно розірвати.

У зв`язку з цим, просить суд розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був 17 червня 2006 року зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 140, видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 .

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 2 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 13 березня 2024 року розгляд справу було відкладено.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, в матеріалах справи від представника позивача є заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечують.

У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України , фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як було встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 17 червня 2006 року, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 140, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .(а.с.7)

Від даного шлюбу подружжя має одну спільну неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 22 березня 2007 року Виконкомом Олексієво-Дружківської селищної ради м. Дружківки Донецької області.

Положенням статті 1 Сімейного кодексу України ( далі - СК України) передбачено, що побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом положень частини 2 статті 36 та статті 51 СК України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України).

За правилом ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

За змістом ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивач скористалася своїм правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.

Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Сторони не виявили бажання примиритися.

Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося та припинено. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе.

Зі свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що при одружені позивач змінила дівоче прізвище « ОСОБА_4 » на прізвище « ОСОБА_6 ». При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « ОСОБА_6 ».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 83, 200, 247, 259, 263-265, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 17 червня 2006 року зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 140.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « ОСОБА_6 ».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.О. Худіна