Справа № 229/7854/23
Провадження № 2/229/730/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2024 р. м. Дружківка Донецької області
Дружківський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Конопленко О.С.
за участю секретаря судового засідання Яковенко Ю.Р.
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів,
Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 09 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 08 грудня 2023 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу.
У зв`язку з неявкою відповідача до судового засідання 08 грудня 2023 року, судове засідання відкладене на 09 січня 2024 року.
19 лютого 2024 року у судовому засіданні оголошена перерва до 20 лютого 2024 року для уточнення позивачем клопотання.
Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 20 лютого 2024 року по цивільній справі призначено судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Донецькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центру. На час проведення судової товарознавчої експертизи провадження у справі зупинено.
Станом на 27 травня 2024 року судова товарознавча експертиза не проведена, 24 травня 2024 року до суду від Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру надано лист № 19/105/10-3692-2024 від 04 квітня 2024 року щодо неможливості проведення судової товарознавчої експертизи у зв`язку з несплатою її вартості та ненаданням об`єкта на дослідження.
Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 27 травня 2024 року поновлено провадження в цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 19 червня 2024 року.
В судовому засіданні позивач просив суд задовольнити позовну заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, зауваживши, що оплатити судово-товарознавчу експертизу, призначену за його клопотанням, він не має змоги, вважає, що обов`язок доведення якості товару лежить на відповідачі. Зазначив, що 14 днів пропустив за відмовлянням договірних обіцянок, відповідно до якої він телефонував відповідачу на номер телефону НОМЕР_1 , але він відмовився надавати свою адресу та дані для подання претензій.
Відповідач ФОП ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання вкотре не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив.
Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надав, також не подав відзив на позовну заяву, тому у відповідності з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
02 жовтня 2023 року позивач звернувся з письмовою претензією до відповідача щодо заміни неякісного товару на товар належної якості (а.с. 2-3).
Відповідно до статті 42 Конституції України, держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.
Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Відповідно до п. 8,11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір, укладений на відстані, договір, укладений продавцем (виконавцем) із споживачем за допомогою засобів дистанційного зв`язку. Засоби дистанційного зв`язку телекомунікаційні мережі, поштовий зв`язок, телебачення, інформаційні мережі, зокрема Інтернет, які можуть використовуватися для укладення договорів на відстані.
Права споживача в разі укладення договору на відстані регулюються статтею 13 Закону України «Про захист прав споживачів», яка є спеціальною для такого виду договорів.
Перед укладенням договорів на відстані продавець (виконавець) повинен надати споживачеві інформацію про:
1) найменування продавця (виконавця), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії;
2) основні характеристики продукції;
3) ціну, включаючи плату за доставку, та умови оплати;
4) гарантійні зобов`язання та інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом продукції;
5) інші умови поставки або виконання договору;
6) мінімальну тривалість договору, якщо він передбачає періодичні поставки продукції або послуг;
7) вартість телекомунікаційних послуг, якщо вона відрізняється від граничного тарифу;
8) період прийняття пропозицій;
9) порядок розірвання договору (ч. 2 ст. 13 Закону України «Про захист прав споживачів»).
Відповідно до ч.4,7ст.13 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право розірвати укладений на відстані договір шляхом повідомлення продавця (виконавця)про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації або з моменту одержання товару чи першої поставки товару. Якщо відповідно до абзацу другого частини третьої цієї статті підтвердження інформації не вимагається, споживач може розірвати договір протягом чотирнадцяти днів з моменту його укладення. До договору, укладеного на відстані, застосовуються положення, передбачені частинами п`ятою-дев`ятою статті 12цього Закону.
Згідно з ч. 7 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» для здійснення права на розірвання договору споживач повинен зберігати одержану продукцію у незміненому стані. Знищення, пошкодження або псування продукції, що сталося не з вини споживача, не позбавляє споживача права на розірвання договору. Зменшення вартості продукції внаслідок відкриття упаковки, огляду чи перевірки продукції не позбавляє права споживача на розірвання договору.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 цього Закону, гарантійний строк це строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов`язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг.
У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця) або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; заміни товару на такий же товар або аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар (частина перша статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів»).
Відповідно до частини третьої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.
Істотним недоліком Закон називає такий недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з таких ознак, а саме: він взагалі не може бути усунутий, його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів, він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором (пункт 12 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів»).
Таким чином, відповідно до наведеної норми матеріального права, підставою для задоволення вимоги про розірвання договору та повернення сплаченої суми за товар, є істотний недолік цього товару, який робить неможливим його використання в цілому, після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з таких ознак, а саме: він взагалі не може бути усунутий, його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів, він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.
24 травня 2024 року до суду від Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру надано лист № 19/105/10-3692-2024 від 04 квітня 2024 року щодо неможливості проведення судової товарознавчої експертизи у зв`язку з несплатою її вартості та ненаданням об`єкта на дослідження (а.с. 82-92). Тобто своїми діями позивач унеможливив з`ясування питання про те, чи є в наявності та чи можна реально усунути вказаний ним недолік, в який строк і чи буде проявлятися цей недолік знову після його усунення, тобто з`ясувати, чи має товар недолік, а якщо має - то чи є такий недолік істотним, що надало б відповідачу достатні правові підстави для задоволення заяви позивача.
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Частиною 4 статті 12 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про захист прав споживача є недоведеними, оскільки позивач не надав суду належних доказів на підтвердження своїх доводів щодо порушення договірних відносин між ним та відповідачем. Матеріали справи не містять факту наявності істотного недоліку, що виник з вини продавця/виробника.
Таким чином, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є недоведені та необґрунтовані, тому в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.
Відповідно до ч.7 ст.141 ЦПК України зазначено, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
Отже, на підставі ч. 7 ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13,76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд
Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів.
Повний текст рішення суду виготовлено 24 червня 2024 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили якщо протягом строків, встановлених Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або після закінчення строку подання апеляційної скарги, або якщо апеляційну скаргу не було подано.
Відомості про учасників справи:
Позивач ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач фізична особа підприємець ОСОБА_2 , місцезнаходження якого: АДРЕСА_2 .
Суддя О.С. Конопленко