Справа № 182/6144/23
Провадження № 2/947/2854/24
УХВАЛА

06.05.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого - судді Луняченка В.О. ,

За участю представника відповідача адвоката Білоус Н.В.

Розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,-

ВСТАНОВИВ:

01.11.2023 до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору.

Суддею Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцької-Шахової І.О., у провадження якої була розподілена вказана справа, після отримання відомостей про наявність реєстрації місця проживання відповідачки у АДРЕСА_1 , 11.01.2024 року була винесена ухвала про направлення цивільної справі у порядку загального правила підсудності спорів ( ч. 1 ст. 27 ЦПК України) за місцем зареєстрованого місця проживання відповідача до Київського районного суду м. Одеси.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Одеси від 20.03.2024 було визначено головуючого суддю Луняченко В.О.

Враховуючи, що спори про підсудність у відповідності до вимог ст. 32 ЦПК України не допускаються, ухвалою від 01.04.2024 було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін у судове засідання на 06.05.2024.

Водночас судом було задоволено клопотання позивача та витребувана у приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мігунова С.О. копія договору довічного утримання від 11.04.2016, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також документи, які стали підставою його укладення.

23.04.2024 до суду надійшла відповідь на ухвалу суду і надана копія договору довічного утримання.

Також відповідачем 06.05.2024 надані відзив на позов, а також частково докази, яким сторона обґрунтовує свої заперечення проти позову та клопотання про продовження строку на надання додаткових доказів.

Від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та проведення судових засідань у режимі відеоконференції.

Оглянувши витребувані судом, та надані сторонами, докази а також проаналізувавши надані сторонами заяви по суті справи, суд приходить до висновку, що предметом дослідження даної справи є не визначене помилково у позові розірвання спадкового договору, а розірвання договору довічного утримання від 11.04.2016, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , згідно умов якого, відчужувач передала набувачеві у власність квартиру АДРЕСА_2 у відповідності до вимог ст. 334 ЦК України ( пункти 1 та 9 Договору), що відповідає вимогам ст. 744 та 748 ЦК України, якими врегульовані питання саме укладення договору довічного утримання..

Цивільний процесуальний кодекс України ( скорочене ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ).

На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Відповідно до статті 744 Цивільного кодексу України ( скорочене ЦК України) за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Правові наслідки розірвання договору довічного утримання у зв`язку з неналежним виконанням обов`язків набувачем визначено статтею 756 ЦК України. Так, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

Таким чином предметом договору довічного утримання є перехід права власності на нерухоме майно ( як у даному випадку ) та зобов`язання забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

На відмінність від вказаного договору довічного утримання, поняття спадкового договору визначено ст. 1302 ЦК України, та регулює перехід права власності на майно після смерті відчужувача на користь набувача - сторони, яка зобов`язується виконувати розпорядження відчужувача.

Частиною першою статті 30 ЦПК України визначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 № 911/2390/18 вказала, що виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосувати під час вчинення позову інші норми, що регулюють інші види територіальної підсудності.

Отже, за правилами чинного ЦПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Правова визначеність у демократичному суспільстві визнається однією з основоположних цінностей. Принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування. Принцип покликаний надати можливість учасникам правовідносин передбачити результати своїх дій, набуття відповідних прав та обов`язків. Це передбачає і прогнозованість судових рішень за результатами розгляду спорів.

Згідно п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У даному випадку суд, враховуючи, що спір щодо розірвання договору довічного утримання стосується зміни правового статусу ( права власності ) на об`єкт нерухомості квартиру АДРЕСА_2 ( згідно умов договору право власності перейшло у момент укладення на відповідачку, а у випадку задоволення позову право власності повертається позивачці ) , суд вважає що належним ( встановленим законом ) судом який має право розгляду даної справи у порядку виключної підсудності є Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у територіальної підсудності якого знаходиться вказане нерухоме майно.

У відповідності до вимог ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду ( п.1 ч. 1 вказаної статті).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 30,31, 353,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання від 11.04.2016, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за територіальної підсудністю до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала складена 06 травня 2024 року.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя Луняченко В. О.