Справа № 333/7994/23
Провадження: 2/333/830/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року м. Запоріжж

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого - судді Ковальової

Ю.В., секретар судового засідання - Дондик О.Ю.,

розглянувши у відкритому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вартанова Олеся Степанівна про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

представників позивача - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ.

Позивач ОСОБА_1 18.09.2023 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи позов наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Запорізьким міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Після смерті спадкодавця, ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишились наступні спадкоємці першої черги в порядку спадкування за законом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина спадкодавця, яка 15.12.1971р. уклала шлюб із ОСОБА_5 , зареєстрований Будинком урочистої реєстрації шлюбу м. Запоріжжя 25.12.1971р. та складено актовий запис № 3908; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син спадкодавця. Спадкодавець, ОСОБА_5 , починаючи з 17.10.1998 року до дня своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 , дружина спадкодавця, прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в спадковому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Також, позивач прийняла спадщину за законом після смерті свого чоловіка шляхом подачі до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вартанової Олесі Степанівни, відповідної заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк, передбачений ст. 1270 ЦК України.

Після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вартановою Олесею Степанівною, було відкрито спадкову справу № 69/2018 р.

Після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю, ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого ОСОБА_6 , державним нотаріусом Першої Запорізької державної нотаріальної контори 28 серпня 1998року, зареєстрованого у реєстрі за р. №2-1042, (копію додаю).

12 лютого 2019 року за р.№ 366, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вартановою О.С. було видане Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , його дружині - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на частку спадкового майна, житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , (копію свідоцтва про право на спадщину додаю).

Свідоцтво про право на спадщину на іншу частку вказаного вище спадкового майна ще не видане.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 разом з батьком - ОСОБА_5 , станом на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 не проживав у зв`язку із виїздом за межі території України та перебуванням за кордоном, починаючи з2012 року по теперішній час . Заяву про прийняття спадщини після смерті батька його син, ОСОБА_2 , до нотаріуса у шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, не подавав.

Таким чином, відповідач - ОСОБА_2 не прийняв спадщину після смерті свого батька, ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, оскільки відповідач, ОСОБА_2 не прийняв спадщину після смерті свого батька, тому, ОСОБА_1 , дружина спадкодавця, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка, має право на отримання в цілому всього спадкового майна, яке залишилось після смерті її чоловіка, ОСОБА_5 .

ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Позивач та її представники в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили позов задовольнити. Позивач додатково зазначила, що спілкується телефоном із сином-відповідачем по справі. Останній поїхав з України ще у 2000 році, приїздив в Україну востаннє у 2009 році. Наразі син працює далекобійником, їздить по Європі, не мав змоги звернутися із заявою до нотаріуса про відмову від спадщини. З ним вони обговорили деталі прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 , син не має заперечень проти оформлення всього будинку саме на позивачку.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Засобами поштової кореспонденції до суду надійшла заява від ОСОБА_2 про визнання позову.

Третя особа у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи..

ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою від 25 вересня 2023 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання по справі на 07 листопада 2023 р. та витребувано від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу, ОСОБА_7 : копію спадкової справи № 69/2018 р. відкритої після смерті ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; витребувано із Адміністрації Державної прикордонної служби України та із Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетинання державного кордону України за період починаючи з 01 січня 2009 року по 01 вересня 2023 року фізичною особою: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою від 04 грудня 2023 року підготовче провадження по справі закінчено. Розгляд справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вартанова Олеся Степанівна про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, призначено у відкритому судовому засіданні.

ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.

ОСОБА_1 , позивач по справі, та ОСОБА_5 15.12.1971р. уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданим Будинком урочистої реєстрації шлюбу м. Запоріжжя 25.12.1971р.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане Запорізьким міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (копію додаю).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на наступне спадкове майно: житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю, ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого ОСОБА_6 , державним нотаріусом Першої Запорізької державної нотаріальної контори 28 серпня 1998року, зареєстрованого у реєстрі за р. №2-1042.

Після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вартановою Олесею Степанівною, було відкрито спадкову справу № 69/2018 р.

Як вбачається з матеріалів зазначеної спадкової справи, ОСОБА_1 , дружина спадкодавця, прийняла спадщину за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 шляхом подачі до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вартанової Олесі Степанівни, відповідної заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк, передбачений ст. 1270 ЦК України. В заяві вказано про наявність ще одного спадкоємця -сина померлого- ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

12 лютого 2019 року за р.№ 366, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вартановою О.С. було видане Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , його дружині - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на частку спадкового майна, житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , (копію свідоцтва про право на спадщину додаю). Як вбачається із тексту свідоцтва, свідоцтво про право на спадщину на іншу частку вказаного вище спадкового майна ще не видане; спадкоємцем іншої частки вказаного вище спадкового майна є його син ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

10.08.2023 року, ОСОБА_7 , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу, винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.08.2023року № 411/02-31, згідно якої постановила:

«Відмовити ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на відкриту частку у спадщині - на 1/2 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (двадцять сім), після померлого « ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .»

Відмовляючи у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на відкриту частку у спадщині - на 1/2 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу, у вказаній Постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.08.2023року № 411/02-31, зробила висновок, що вчинити вказану нотаріальну дію неможливо з таких підстав:

«… ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина після померлого ОСОБА_5 .

15 жовтня 2018 року до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вартанової О.С., звернулась ОСОБА_1 , із заявою про прийняття спадщини, за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_5 , в якій зазначено іншого спадкоємця за законом, сина спадкодавця, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В заяві, спадковим майном, зазначено житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (двадцять сім).

На підставі цієї заяви заведено спадкову справу № 69/2018.

Згідно п. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Згідно підпунктів 3.21, 3.22 пункту 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

За відомостями Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (на запит нотаріуса № 672/02-14 від 18.10.2018 року) 28.11.2018 за № 01-73/02/4089 надано інформацію, що син спадкодавця на день відкриття спадщини був зареєстрований разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 (двадцять сім).

Таким чином, спадкоємець за законом за ст. 1261 цивільного кодексу України, син померлого спадкодавця ОСОБА_5 - ОСОБА_2 вважається таким спадкоємцем, що прийняв спадщину.

12 лютого 2019 року за зверненням ОСОБА_1 із заявою на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (двадцять сім).

Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 другу частку зазначеного житлового будинку іншому спадкоємцю - ОСОБА_2 не було видано, оскільки він із заявою на видачу свідоцтва про право на спадщину не звертався…»

Як вбачається з акту про спільне проживання осіб на день смерті від 27 липня 2023 року, складеного комісією в складі Голови квартального комітету № 15 та свідків, ОСОБА_2 починаючи з 25.06.2009 станом на день смерті свого батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 не проживав.

Як вбачається з акту про фактичне не проживання особи за місцем реєстрації від 27 липня 2023 року, складеного комісією в складі Голови квартального комітету № 15 та свідків, ОСОБА_2 починаючи з 25.06.2009 і по теперішній час в будинку за адресою: АДРЕСА_1 не проживає.

Як вбачається з Довідки голови квартального комітету № 15 Комунарського району м. Запоріжжя Акселенко Н.О. від 27 липня 2023 року, ОСОБА_2 починаючи з 25.06.2009 станом на день смерті свого батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 не проживав.

Як вбачається з Довідки голови квартального комітету № 15 Комунарського району м. Запоріжжя Акселенко Н.О. від 27 липня 2023 року, ОСОБА_2 починаючи з 25.06.2009 і по теперішній час в будинку за адресою: АДРЕСА_1 не проживає.

Як вбачається з копії Закордонного паспорта відповідача ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 , виданий 31 травня 2006 року органом 2PRT , наданого позивачем, в ньому міститься відмітка про прийняття ОСОБА_2 на тимчасовий консульський облік в посольстві України в португалії 29.05.2007 року. Також в ньому містяться візи Португалії: віза VISTO РО 2427195, дійсна з 29.05.2006 по 29.05.2007 та віза VISTO РО 2568277, дійсна з 29.05.2007 по 28.05.2008.

Як вбачається з копії документа, що посвідчує особу відповідача ОСОБА_2 , наданого позивачем, виданого на території Португалії серії НОМЕР_4 , проживання ОСОБА_2 зазначено в Португалії з 19.09.2013 по 19.09.2018..

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що позивач є сестрою її чоловіка, ОСОБА_2 -її племінник. ОСОБА_2 знаходиться в Португалії, до України не приїздить. Востаннє свідок спілкувалася по телефону з ОСОБА_2 десь три роки тому. На момент смерті свого батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 на території України не проживав і не перебував.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 пояснила наступне. Позивач є її знайомою, свідок часто приходить до неї в гості. Під час відвідин іноді чує, як позивачці телефонує її син ОСОБА_2 з-за кордону. Зі слів позивачки, свідку відомо, що її син проживає в Португалії на протязі приблизно 15 років.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 пояснила наступне. Позивач доводиться їй рідною тіткою. Знає, що ОСОБА_2 проживає в Португалії. Востаннє приїздив в Україну задовго до смерті батька. Свідок наразі проживає в Польщі, постійно перебуває на зв`язку із ОСОБА_2 . Наразі він працює далекобійником, їздить до всій Європі. Повертатися до України та отримувати спадщину він не збирається, він має громадянство Португалії.

V. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА.

Згідно ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1269 ЦК України передбачено подання заяви про прийняття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Статтею 1270 ЦК України визначені строки для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України передбачені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини . Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідно до органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до ст. 1298 ЦК України передбачено, що Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Згідно підпунктів 3.21, 3.22 пункту 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 Про судову практику у справах про спадкування, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК є правом, а не обов`язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Також, у відповідності до Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду Цивільних і Кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, зазначається, що обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Далі, згідно Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду Цивільних і Кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, зазначається, що:

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків відмови від спадщини у встановленому законодавством України порядку.

Зазначені особи вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків їхньої відмови від спадщини, а щодо малолітніх та недієздатних осіб - відмови, здійсненої від їхнього імені батьками (усиновлювачами), опікуном із дозволу органу опіки та піклування (встановлених частинами 2 - 4 ст. 1273 ЦК).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою.

Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р., у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки на теперішній час у зв`язку із відмовою нотаріуса видати Свідоцтво про право на спадщину, виникли обставини, які унеможливлюють право Позивача на оформлення спадщини у нотаріальному порядку.

Таким чином, з метою захисту порушених спадкових прав Позивача у зв`язку із неможливістю у позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину, Позивач ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з даним позовом про визнання за нею права власності на вказану відкриту частку у спадщині - на 1/2 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (двадцять сім), в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , чоловіка позивачки.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ідентичне положення передбачено і в ч.1 ст. 321 ЦК України.

Як встановлено в судовому засіданні на підставі вищезазначених доказів, оскільки спадкодавець ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжя, Україна, а відповідач ОСОБА_2 в цей час проживав на території Португалії (з 19.09.2013 по 19.09.2018 рр.) та проживає там зараз, відповідач фактично не міг постійно проживати разом із спадкодавцем в спадковому будинку за адресою: АДРЕСА_1 через відсутність його на території України.

Отже, враховуючи відсутність відповідача в Україні та постійне проживання відповідача за кордоном в Португалії на час смерті спадкодавця, він вважається таким, що не прийняв спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Заяву про прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , його син, відповідач ОСОБА_2 , до нотаріуса у шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, - не подавав, про вказане свідчить копія спадкової справи, відкритої нотаріусом Вартановою Олесею Степанівною.

Таким чином, відповідач не прийняв спадщину після смерті свого батька оскільки:

- не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини;

- не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України.

Отже, оскільки відповідач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не прийняв спадщину після смерті свого батька, позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина спадкодавця, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка, має право на отримання в цілому всього спадкового майна, яке залишилось після смерті її чоловіка, ОСОБА_5 .

Отже, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на 1/2 частку житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_5 , 1947 року народження, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи в тому числі визнання позову відповідачем, є обґрунтованими, підтверджуються численними доказами та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 79, 80, 89, 133, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вартанова Олеся Степанівна про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , (літ.А, загальною площею 46,0 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м.; реєстраційний номер нерухомого майна 101), який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої Запорізької державної нотаріальної контори 28 серпня 1998 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1042.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги в Комунарський районний суд міста Запоріжжя.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вартанова Олеся Степанівна, АДРЕСА_3.

Повний текст рішення складено 20.06.2024.

Суддя Ю.В. Ковальова