ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м.Суми

Справа №583/3808/23

Номер провадження 22-ц/816/825/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Рунова В. Ю.

позивач Охтирська міська рада Охтирського району Сумської області ,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Абрамовича Олексія Володимировича

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 грудня 2023 року, в складі судді Яценко Н.Г., повний текст якого складено 25 грудня 2023 року,

у с т а н о в и в:

У серпні 2023 року Охтирська міська рада Охтирського району Сумської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , що розташоване на земельній ділянці комунальної власності кадастровий номер :10:015:0022, площею 0,1618 га. Внаслідок невжиття відповідачем заходів щодо оформлення права землекористування та оформлення відповідного договору оренди землі міська об`єднана територіальна громада в особі Охтирської міської ради не отримала плату за використання земельної ділянки у вигляді збережених без достатньої правової підстави коштів орендної плати за користування земельною ділянкою комунальної власності за 6 місяців 2020 року та 2021 рік, що встановлено на засіданні комісії виконавчого комітету Охтирської міської ради з визначення та відшкодування збитків власникам землі 18.01.2022. Повідомлення з пропозицією добровільно відшкодувати збитки відповідачем проігноровано, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

З огляду на викладене, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :10:015:0022, площею 0,1618 га, без правовстановлюючих документів (договору оренди) за період 6 місяців 2020 року та 2021 рік в розмірі 170372,58 грн.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 грудня 2023 року позовні вимоги Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :10:015:0022 площею 0,1618 га без правовстановлюючих документів (договору оренди) за шість місяців 2020 року та за 2021 рік у розмірі 85186,29 (вісімдесят п`ять тисяч сто вісімдесят шість) гривень 29 копійок.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь виконавчого комітету Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області сплачений судовий збір у розмірі 1342 грн.

Додатковим рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 грудня 2023 року стягнуто з Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7368 грн.

Не погоджуючись з судовим рішенням від 19 грудня 2023 року, ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Абрамовича О. В., подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним судові витрати.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що матеріали справи не містять доказів того, що саме відповідач користується земельною ділянкою площею 0,1618 га, кадастровий номер :10:015:0022.

Звертає увагу на те, що позивач при зверненні до суду не сплатив судовий збір, проте суд першої інстанції не звернув на це увагу.

Вказує, що відповідача не було сповіщено про проведення засідання комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, які підлягають відшкодуванню, що позбавило його надати свої пояснення та зауваження.

У відзиві на апеляційну скаргу Охтирська міська рада не погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 , вважаючи їх необґрунтованими, та просить рішення Охтирського міськрайонного суду від 19.12.2023 р. залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ураховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідачу на підставі протоколу № 23 загальних зборів ТОВ «КВІТУЧА НИВА» від 26.12.2018 р. та акту оцінки вартості та приймання-передачі майна від 10.01.2019 р., на праві приватної власності належить двоповерхова будівля заводоуправління, літера А, загальною площею 1125,1 кв.м по АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 25.08.2021 р. №271678152 (а.с. 8-11).

Як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.02.2020 р. № НВ-020 та кадастрового плану земельної ділянки земельна ділянка площею 0,1618 га, кадастровий номер :10:015:0022, розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, знаходиться у комунальній власності Охтирської міської ради, дата державної реєстрації 28.04.2016 р. (а.с. 12, 13-14) .

Відповідно до акту з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 18.01.2022 р. № 02-09/70, затвердженого рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради від 25.10.2022 р. № 235, розмір збитків, завданих ОСОБА_1 використанням земельної ділянки без достатньої правової підстави, розташованої по АДРЕСА_1 , площею 0,1618 га, кадастровий номер :10:015:0022, за період 6 місяці 2020 року 2021 рік становить 170372,58 грн. (а.с. 49, 50-51).

20.07.2022 р. за вих. № 01-14/2061 на адресу відповідача надіслана копія акту з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 18.01.2022 р. № 02-09/70 з повідомленням, яке містить пропозицію у 30-денний термін з дня надходження цього повідомлення розглянути його разом з актом та про результати їх розгляду інформувати Охтирську міську раду. Також відповідача повідомлено, що у разі визнання заявлених вимог добровільне відшкодування збитків здійснюється у досудовому порядку, шляхом укладення договору про відшкодування збитків (а.с. 52).

Задовольняючи частково позовні вимоги Охтирської міської ради, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є фактичним користувачем спірної земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок позивача - власника земельної ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, а тому зобов`язаний повернути ці кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини 1 статті 1212 ЦК України. При цьому, нарахування безпідставно збережених відповідачем грошових коштів за використання ним земельної ділянки без правовстановлюючих документів повинне здійснюватися виходячи з 5 % ставки орендної плати від нормативно грошової оцінки спірної земельної ділянки.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з урахуванням наступного.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно із статтею 80 ЗК України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні.

За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. За змістом ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

У ході розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , який є власником двоповерхової будівлі заводоуправління, літера А, розташованої по АДРЕСА_1 , здійснює користування спірною земельною ділянкою, на якій розміщене належне йому майно. Разом з тим, належно оформленого договору оренди вказаної земельної ділянки з Охтирською міською радою та державної реєстрації такого права матеріали справи не містять.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і в разі, якщо підстава, за якою воно було набуте, згодом відпала.

Положення гл. 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття, чи збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За змістом ст. 120, 125 ЗК України та з урахуванням положень ст. 1212 ЦК України, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна прав на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладеного договору оренди, тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондиційними.

Відповідні правові висновки викладено у постановах Великої Палати ВС від 23.05.2018р. у справі №629/4628/16-ц, а також у справі №922/3412/17від 20.11.2018, у справі №320/5877/17 від 13.02.2019, та у постановах ВС від 14.01.2019 у справі №912/1188/17, а також у справі №902/794/17 від 21.01.2019, у справі №922/3409/17 від 04.02.2019, у справі №916/2948/17 від 12.03.2019, у справі №922/652/18 від 09.04.2019, а також у постановах ВС України від 30.11.2016 у справі №922/1008/15, та у справах №922/1009/15 від 07.12.2016, №922/207/15 і №922/5468/14 від 12.04.2017р.

Кондикційні зобов`язання (ті, що стосуються вимоги про повернення) виникають за наявності одночасно таких умов: - набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); - набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Відповідний висновок сформульований Верховним Судом України у постанові від 02.03.2016 р. (справа №6-3090цс15).

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЗК України, земельна ділянка це частина земної поверхні з встановленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

За змістом частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Про необхідність застосування ст. 79-1 ЗК України та положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» при розгляді позову про стягнення безпідставно збережених коштів у виді недоотриманої орендної плати зазначив Верховний Суд у постановах від 29.01.2019 р. у справі №922/536/18 р., у справі №922/393/18 від 11.03.2019 р., в яких міститься правовий висновок про те, що для вирішення спору щодо фактичного користування земельною ділянкою без укладення правовстановлюючих документів та без державної реєстрації прав на неї встановленню підлягають обставини, зокрема чи є земельна ділянка, за фактичне користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти, сформованим об`єктом цивільних прав протягом усього періоду, зазначеного у позові.

Вищевказана спірна земельна ділянка, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, належний ОСОБА_1 , по АДРЕСА_1 , сформована з 28.04.2016 р. (визначено її площу у розмірі 0,1618 га і межі), їй присвоєно кадастровий номер :10:015:0022, відомості про неї внесено до Державного земельного кадастру, тобто є сформованою як об`єкт цивільних прав.

Виходячи з вищевказаного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги щодо розміру земельної ділянки, якою користується відповідач, є неспроможними, оскільки розмір безпідставно збережених коштів здійснюється, зважаючи на площу земельної ділянки, яка є сформованою та набула ознак об`єкту цивільних прав, відсутні законні підстави для застосування при розрахунку цих коштів площі земельної ділянки, яка не є об`єктом цивільних прав у розумінні земельного законодавства України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оренду землі», об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди (ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 р. у справі №629/4628/16-ц викладено висновок, згідно якого обов`язковими для визначення орендної плати є відомості у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, про що також наголошено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019р. у справі №320/5877/17 (п.71).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи.

У матеріалах справи відсутній укладений в період набуття права власності на об`єкт договір оренди спірної земельної ділянки і відсутні докази проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки, а отже, судом безспірно встановлено, що відповідач користується земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Таким чином, суд першої інстанції, врахувавши наведені норми матеріального права та обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач, використовуючи земельну ділянку за відсутності укладеного договору, не сплачує орендну плату за її користування, внаслідок чого позивач втрачає належне йому майно у вигляді коштів від орендної плати, тобто відбувається факт безпідставного збереження орендної плати відповідачем за рахунок позивача, тому у Охтирської міської ради правомірно виникло право на стягнення коштів, отриманих безпідставно, як суми, яку мав би отримати місцевий бюджет.

Відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами правильність розрахунку нарахованих та пред`явлених до стягнення на користь позивача безпідставно збережених коштів, які необхідно було сплачувати за користування земельною ділянкою, за період 6 місяців 2020 року у розмірі 28395,43 грн та за 2021 рік у розмірі 56799,86 грн.

Зокрема, на підтвердження необґрунтованості розрахунку, відповідачем та його представником не здійснено і не подано суду свого контррозрахунку.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідача не було запрошено на засідання комісії та невірно проведено розрахунок збитків в односторонньому порядку не відповідає дійсності, оскільки відповідач ОСОБА_1 листом виконавчого комітету Охтирської міської ради за № 01-14/44 від 04.01.2022 був запрошений на засідання комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі, яке мало відбутись 18.01.2022 р., шляхом направлення засобами рекомендованої поштової кореспонденції на адресу реєстрації відповідача ( а.с. 45).

Окрім того, відповідача ОСОБА_1 повідомленням виконавчого комітету Охтирської міської ради за № 01-14-2061 від 20.07.2022 р. разом з копією акту з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам за №02-09-70 від 18.01.2022 р. було сповіщено про розмір заподіяних збитків та про можливість добровільного відшкодування збитків, шляхом направлення на адресу його реєстрації відповідного рекомендованого листа (а.с. 49, 52).

Не є слушними та спростовуються матеріалами справи доводи апеляційної скарги щодо несплати позивачем судового збору, оскільки відповідно до матеріалів справи до позову додано копію платіжної інструкції за №289 від 04.07.2023 р., із оплатою судового збору, який здійснено виконавчим комітетом Охтирської міської ради, як головним розпорядником коштів місцевого бюджету, де у призначенні платежу, зокрема, зазначено, що судовий збір за позовом Охтирської міської ради до ОСОБА_1 (а.с. 7).

Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку.

Обставин, встановлених місцевим судом, відповідач в апеляційній скарзі не спростував.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Наведені в апеляційній скарзі доводи, є тотожними позиції відповідача, висловлені у суді першої інстанції (у відзиві на позовну заяву), які були предметом дослідження судом першої інстанції, та їм була надана відповідна правова оцінка.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛвід 09 грудня 1994 року у справі «РуїзТоріха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Таким чином, суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦІК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, то в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Абрамовича Олексія Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. І. Собина

В. Ю. Рунов