Справа № 2-2830/10
Провадження № 4-с/465/26/24
У Х В А Л А

Іменем України

"19" червня 2024 р. м.Львів

Франківський районний суд міста Львова в складі :

головуючого судді - Мартинишин М.О.

з участю секретаря - Кондрашин В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові справу за скаргою боржника ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, з участю: приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича та стягувача ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН»

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулися до суду із скаргою на дії приватного виконавця та до уточненої скарги просила визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича щодо повернення примусового стягнутих коштів неправомірними та зобов`язати його повернути 2 263,89 гривень ОСОБА_1 на її банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк».

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, однак згідно скарг та уточненої скарги та поданого електронної форми звернення громадян просила розглядати таку без її участі.

Представник стягувача в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце слухання скарги не з`явився.

Представник оскаржуваної особи адвокат Гринів Т.В. у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про заслухання даної скарги у його відсутності та письмові пояснення до яких просив у задоволені скарги на дії приватного виконавця відмовити в повному обсязі.

На підставі ч.2 ст.450 ЦПК України, суд вважає за можливим розглянути скаргу у їх відсутності, оскільки їх неявка не є перешкодою для її розгляду.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі учасників процесу, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали скарги, подані пояснення, в їх сукупної, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступних висновків.

Статтями 447, 448 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом установлено, що постановою Львівського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 23 листопада 2022 року в частині відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню скасувати та ухвалити в цій частині вимог постанову, якою заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого лист таким, що не підлягає виконанню задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Франківським районним судом м. Львова 21 квітня 2011 року у справі № 2-2830/10 за позовом за позовом ВАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ПП «Тур-ретур» про стягнення заборгованості, щодо боржника ОСОБА_1 .

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 23 листопада 2022 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким що не підлягає виконанню залишено без змін.

На підставі даної постанови суду приватним виконавцем закінчено виконавче провадження ВП №66514169 відносно боржника ОСОБА_1 , що підтверджується постановою приватного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 23.05.2024 року(а.с.33-34).

Згідно з долучених платіжних доручень, платіжних інструкцій та квитанцій(а.с.43-51) вбачається, що в рамках виконання ВП №66514169, із заробітної плати боржника ОСОБА_1 та її рахунків було стягнуто кошти у загальному розмірі 19 456,43 гривень.

Натомість, 12.06.2024 року на виконання вимог заяви ОСОБА_1 приватним виконавцем на рахунок боржника перераховано кошти в розмірі 17 242,54 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією №128572 від 12.06.2024 року та довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 12.06.2024 року про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 .

Як вбачається з прохальної частини уточненої скарги боржник ОСОБА_1 просила визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича щодо повернення примусового стягнутих коштів неправомірними та зобов`язати його повернути 2 263,89 гривень, які були стягнуті в рамках виконавчого провадження №66514169.

Отже, на рахунок боржника перераховано кошти в розмірі 17 242,54 гривень за мінусом винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження у розмірі 2 213,89 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження(крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

За змістом пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди є виконавчими документами.

Згідно з ч.2 ст.74 Закон України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, Закон України «Про виконавче провадження» установив спеціальний порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди та витрат виконавчого провадження.

Згідно з цим порядком відповідні спори належать до юрисдикції адміністративних судів, і їх слід розглядати за правилами адміністративного судочинства (аналогічні висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 6 червня 2018 року у справах № 921/16/14-г/15, від 13 березня 2019 року у справі № 545/2246/15-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 766/10137/17, від 3 квітня 2019 року у справах № 370/1034/15-ц і № 370/1288/15, від 12 червня 2019 року у справі № 370/1547/17, від 21 серпня 2019 року у справі № 381/2126/18), які суд, відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, ураховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Таким чином, враховуючи висновки що до застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду, суд приходить до висновку про неможливість розгляду зазначеної скарги у порядку цивільного судочинства.

Зазначене положення повністю узгоджується зі статтею 287 КАС України , відповідно якої, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У відповідності з п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі №2-2830/10 за скаргою боржника ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, з участю: приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича та стягувача ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН», оскільки такі вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81 , 89, 255, 259-261, 450, 451, 353, 354 ЦПК України -

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі № 2-2830/10 за скаргою боржника ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, з участю: приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича та стягувача ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН».

Роз`яснити заявнику, що розгляд скарги в цій частині повинен відбуватися в порядку адміністративного судочинства.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 19.06.2024 року.

Суддя Мартинишин М.О.