Справа № 331/6341/24
Провадження № 2-о/331/540/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Світлицької В.М.

за участю секретаря Солов`ян О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за заявою Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради, заінтересована особа Четверта запорізька державна нотаріальна контора про визнання спадщини відумерлою, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з заявою про визнання спадщини відумерлою, заінтересована особа Четверта Запорізька державна нотаріальна контора.

В обґрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_1 відкрилася спадщина, яка до теперішнього часу не оформлена. Спадщина складається з трьохкімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 . З матеріалів приватизаційної справи встановлено, що ОСОБА_2 , 1937 р.н., та її син ОСОБА_1 , 1961 р.н., були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , та на підставі розпорядження голови Жовтневої районної адміністрації від 04.10.2000 р. № 1846 отримали у спільну сумісну власність зазначену квартиру. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.10.2024 № 398158064 щодо реєстрації речових прав на квартиру АДРЕСА_2 , відомості відсутні. Сукупність інформації з ТОВ «ЗМБТІ», фотоматеріал з реєстраційної книги реєстрації запису № 35797 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виключає можливість переходів прав власності по зазначеній квартирі до інших осіб. На теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 відсутні зареєстровані особи. Відсутність спадкоємців підтверджується листом відділу ДРАЦС Управління державної реєстрації у Запорізькій області Південне міжрегіональне управління МЮ (м. Одеса) від 13.08.2024 р. № 3943/06.10-01-33. Спадщину у вигляді частки квартири після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 в порядку ст. 1268 ЦК України прийняв її син ОСОБА_1 , оскільки на момент своєї смерті постійно проживав разом із нею та вважався таким, що прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Отже, ОСОБА_1 , 1961 р.н., на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був єдиним власником квартири АДРЕСА_2 . Відповідно до листа СКП «Запорізька ритуальна служба» від 05.10.2023 № 776 ОСОБА_1 , 1961 п.н., похований 03.08.2023 як безрідна особа за рахунок бюджету м. Запоріжжя. Посилаючись на зазначені обставини, просили суд визнати спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та складається з квартири АДРЕСА_2 , 1/2 частка якої належала йому на праві спільної сумісної власності, а 1/2 частка була ним прийнята у спадок після смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не оформлена, відумерлою спадщиною, та передати у власність Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради.

В судове засідання представник заявника не з`явилася, надала суду заяву про проведення судового засідання без її участі, просила задовольнити заяву в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Четвертої запорізької державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без їх присутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що відповідно до розпорядження голови Жовтневої районної адміністрації Запорізької міської ради від 04.10.2000 № 1846 прохання наймача ОСОБА_2 задоволено та передано у спільну сумісну приватну власність громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із копією реєстраційної книги на стр. № 631 міститься реєстраційний запис № 35797 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 , а саме: у графі власника зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , на підставі Свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло, виданого Жовтневою районною адміністрацією 05.10.2000 року на підставі розпорядження від 04.10.2000 року № 1846, за яким квартира АДРЕСА_3 згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передана у спільну сумісну власність ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 398158064 від 07.10.2024 року, відомості про реєстрацію речових прав на квартиру АДРЕСА_2 відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 15.06.2023 року.

Відповідно до інформації Управління державної реєстрації відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 3943/06.10-01-33 від 13.08.2024 р., за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян по місту Запоріжжю та Запорізькій області виявлено актовий запис: - № 2904 про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складений 09.10.1961 Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), батьки: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ; - № 1335 про смерть ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складений 15.06.2023 Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Дата смерті: 25.05.2023; - № 8096 про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складений 14.09.2003 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_3 . Інших актових записів цивільного стану за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян по місту Запоріжжю та Запорізькій області відносно особи, вказаної у запиті, не виявлено.

Згідно із інформацією Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 30.08.2024 р. № 06.4-02/02/1317, місце проживання ОСОБА_1 було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 з 03.08.1988 по 15.06.2023. Станом на 25.05.2023 за вказаною адресою крім ОСОБА_1 інші зареєстровані особи відсутні. Станом на теперішній час за вищевказаною адресою зареєстровані особи відсутні.

Відповідно до листа СКП «Запорізька ритуальна служба» від 05.10.2023 р. № 776, ОСОБА_1 був похований 03.08.2023 року як безрідна особа за рахунок бюджету міста Запоріжжя.

Згідно із інформаційними довідками зі спадкових реєстрів № 79303947, № 79304018, № 79304030 від 26.11.2024 р., спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відсутні, а також заповіти/спадкові договори після смерті ОСОБА_1 відсутні.

В порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадщина після смерті ОСОБА_2 фактично була прийнята її сином ОСОБА_1 , який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права і обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Положеннями частини 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

При цьому, якщо спадкоємець протягом строку, встановленогост.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, що передбачено ч.1 ст. 1272 ЦК України.

За змістом частин першої - третьої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна.

Згідно зі статтею 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Аналіз зазначених норм матеріального та процесуального права дає підстави дійти висновку, що відумерлою є спадщина, визнана як така на підставі встановлення судом існування (чи не існування) кількох юридичних фактів: факт смерті спадкодавця, відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від спадщини, не прийняття спадкоємцями спадщину чи відмова від її прийняття, дотримання органом місцевого самоврядування відповідної процедури.

У постанові від 18.05.2022 у справі № 643/6125/16 (провадження № 61-1384св21) Верховний Суд зауважив, що особливістю розгляду справи про визнання спадщинги відумерлою, яка розглядається в окремому провадженні, як й інших справ окремого провадження, зокрема, є: заявлені вимоги у порядку окремого провадження повинні бути безспірними (відсутній спір про право); справи окремого провадження порушуються за заявою і розглядаються за участю заявника, заінтересованих осіб (відсутність спору про право зумовлює відсутність сторін з протилежними інтересами, відсутність позову); немає інститутів і категорій, властивих позовному провадженню (пред`явлення зустрічного позову, заміна сторін, співучасть, мирова угода, треті особи, звернення до третейського суду тощо); справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Заявник у справі про визнання спадщини відумерлою - особа, в інтересах якої в суді порушується справа про підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваного права на спадщину, необхідних для реалізації нею майнових прав, без судового підтвердження яких вона позбавлена можливості здійснити ці права.

Отже, набуття права власності на відумерлу спадщину територіальною громадою можна розглядати як правовий засіб, що слугує досягненню визначеності у відносинах власності на засадах справедливості.

Судом встановлено, що спадщину, до складу якої входить квартира АДРЕСА_2 , ніхто не прийняв, а час, що сплив з моменту відкриття спадщини, перевищує один рік, а тому суд вважає, що вимоги заяви про визнання спадщини відумерлою та передання її територіальній громаді підлягають задоволенню.

Статтею 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з частиною першою статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Крім того, суд зауважує, що згідно із вимогами частини 4 статті 1277 Цивільного кодексу України територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них.

Відповідно до п. 15-1 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», органи місцевого самоврядування звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях за подання заяви про визнання спадщини відумерлою, а тому судові витрати належить віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. 4, 5,12, 13, 76-82, 89, 258, 263-265, 293, 294, 334-338 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради, заінтересована особа Четверта запорізька державна нотаріальна контора про визнання спадщини відумерлою - задовольнити.

Визнати відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та складається з квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 60,95 кв.м., житловою площею 43,7 кв.м., та передати її у власність Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради (, юридична адреса: 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206).

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.М. Світлицька