Справа 206/5871/23
Провадження 2/206/331/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участі секретаря Погребної А.О.

розглянувши у відкритому у судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Рябих Вероніка Михайлівна про визнання в порядку спадкування за законом прав і обов`язки забудовника на об`єкт незавершеного будівництва,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду із позовом до Дніпровської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Рябих В.М., про визнання за ним в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_2 прав і обов`язків забудовника на об`єкт незавершеного будівництва (готовність 69 %) комплексу побутового обслуговування, центру обслуговування автомобілів, автомийки, загальною площею 907,2 кв.м., який складається з А - комплекс побутового обслуговування, центр обслуговування автомобілів, автомийка; цп цокольний поверх; № 1 огорожа; № 2 ворота; № 3 ворота, за адресою: АДРЕСА_1 ; про припинити за ОСОБА_2 права власності на вказаний об`єкт незавершеного будівництва; про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису №32788427 від 06.08.2019 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на цей об`єкт незавершеного будівництва.

Ухвало суду від 14 грудня 2023 року у справі було відкрито провадження, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 13 березня 2024 року було залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 про припинення за ОСОБА_2 права власності на об`єкт незавершеного будівництва (готовність 69 %): комплекс побутового обслуговування, центр обслуговування автомобілів, автомийка, загальною площею 907,2 кв.м., який складається з А - комплекс побутового обслуговування, центр обслуговування автомобілів, автомийка; цп цокольний поверх; № 1 огорожа; № 2 ворота; № 3 ворота та розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; про скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 32788427 від 06.08.2019 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на об`єкт незавершеного будівництва (готовність 69 %): комплекс побутового обслуговування, центр обслуговування автомобілів, автомийка, загальною площею 907,2 кв.м., який складається з А - комплекс побутового обслуговування, центр обслуговування автомобілів, автомийка; цп цокольний поверх; № 1 огорожа; № 2 ворота; № 3 ворота та розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Цією ж ухвалою суду було закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні.

В обґрунтування позовних вимог про визнання в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_2 прав і обов`язків забудовника на об`єкт незавершеного будівництва (готовність 69 %) комплексу побутового обслуговування, центру обслуговування автомобілів, автомийки за адресою: АДРЕСА_1 , позивач вказує на те, що він з 06 вересня 1980 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 дружина померла. За життя ОСОБА_2 здійснювалось будівництво комплексу побутового обслуговування, центру обслуговування автомобілів, авто мийки за адресою: АДРЕСА_1 (надалі Об`єкт). Будівництво здійснювалось на підставі відповідних дозвільних документів. Рішенням сесії Дніпропетровської міської ради XXIV скликання від 08.12.2004 року № 408/22 затверджено проект відведення земельної ділянки площею 0,1914 га (кадастровий номер :09:090:0040)та передано її в оренду строком на два роки гр. ОСОБА_3 і для будівництва центру обслуговування автомобілів, автомийки, готелю та комплексу побутового обслуговування по вул. 20-річчя Перемоги, за рахунок земель, не переданих у власність або користування (п. 1 Рішення). Зобов`язано гр. ОСОБА_2 одержати дозвіл на проведення будівельних робіт та у двомісячний термін з моменту прийняття цього рішення укласти з міською радою договір оренди земельної ділянки (п. 3.1., 3.2. Рішення).

25 січня 2005 р. між орендодавцем Дніпровською міською радою та орендарем ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :09:090:0040 строком на два роки та підписано акт приймання-передачі земельної ділянки з кадастровим номером :09:090:0040.

06 травня 2008 р. між орендодавцем Дніпропетровською міською радою та орендарем ОСОБА_2 було укладено, строком на два роки, договір оренди землі стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :09:090:0040.

20 травня 2008 р. за №153/01-08 інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області видано дозвіл ОСОБА_2 на виконання будівельних робіт, а саме:будівництво центру обслуговування автомобілів, автомийки, та комплексу побутового обслуговування по вул. 20-річчя Перемоги(Самарський р-н), м. Дніпропетровськ.

Таким чином будівництво комплексу побутового обслуговування, центру обслуговування автомобілів, авто мийки здійснювалось ОСОБА_2 на земельній ділянці, відведеній для цієї мети, на підставі отриманого дозволу на виконання будівельних робіт.

03 березня 2014 року ПП ОСОБА_4 , на замовлення ОСОБА_2 , було виготовлено технічний паспорт на незакінчене будівництво комплексу побутового обслуговування, центру обслуговування автомобілів, авто мийки по АДРЕСА_2 . Добудувати об`єкт та зареєструвати право власності за життя ОСОБА_2 не встигла.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої, в тому числі, входять права забудовника на зазначений вище об`єкт незавершеного будівництва (готовність 69 %).

13 серпня 2019 року на підставі його заяви та доданих документів, державний реєстратор КП «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Профатілова М. С. зареєструвала за померлою ОСОБА_2 право власності на об`єкт незавершеного будівництва.

07.02.2020 року рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 137 вищевказаному об`єкту незавершеного будівництва було присвоєно адресу АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса від 31 серпня2020 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме спадкове майно, через що він вже звертався до суду із позовом про визнання права власності на незавершене будівництво комплексу обслуговування, центру обслуговування автомобілів, автомийку, готовність 69%, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13.05.2021 року по справі № 206/4319/20, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.02.2022 року, в задоволенні позовних вимог було відмовлено у повному обсязі.

Судові рішення мотивовані тим, що у ОСОБА_1 відсутні будь-які права на земельну ділянку, на якій розташоване незавершене будівництво, що в силу приписів закону унеможливлює визнання за ним права власності.

В свою чергу, з огляду на те, що на даний час ОСОБА_1 не є ані власником незавершеного будівництва, ані забудовником об`єкту, він також позбавлений можливості звернутись до Дніпровської міської ради з відповідним клопотання про укладення договору оренди земельної ділянки з метою завершення будівництва комплексу побутового обслуговування, центру обслуговування автомобілів, автомийки, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та введення його в експлуатацію.

Оскільки об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем або не був прийнятий до експлуатації, то до складу спадщини входять всі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, в тому числі і право укласти договір оренди землі на новий строк, право передати від свого імені для прийняття до експлуатації завершеного будівництвом об`єкту, зареєструвати право власності на нього.

У грудні 2023 року він знову звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_2 на спадкове майно, а саме: на майнові права забудовника на незавершене будівництво.

Постановою приватного нотаріуса від 04 грудня 2023 року йому знову було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме: майнові права забудовника на незавершене будівництво, через те, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний запис про право власності на об`єкт нерухомого майна: незавершене будівництво, комплекс побутового обслуговування, центру обслуговування автомобілів, автомийки, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за померлою ОСОБА_2 та відсутні у спадкодавця права власності/права користування земельною ділянкою, на якій споруджується відповідний об`єкт.

Позивач, посилаючись на ст. ст. 1216,1217,1218 ЦК України вважає, що він, як єдиний спадкоємець за законом, успадкував майнові права забудовника на незавершене будівництво комплексу обслуговування, центру обслуговування автомобілів, автомийку, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належало за життя ОСОБА_2

08 січня 2024 року відповідачем подано відзив на позов, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, у задоволенні позову необхідно відмовити. Вказує на те, що Самарським районним судом міста Дніпропетровська раніше вже розглядався спір між тими самими сторонами з приводу того самого спадкового майна, що підтверджується судовими рішеннями у справі № 206/4319/20 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

06.05.2008 між міською радою та ОСОБА_2 був укладений договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: по АДРЕСА_1 і зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером :09:090:0040. строком на 2 роки. Правовідносини оренди землі припинились 06.05.2010 року та не були продовжені на новий строк за життя ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . У справі №206/4319/20 суд встановив, що позивач у встановленому чинним законодавством порядку не надав до позовної заяви достатніх та допустимих доказів, зокрема, щодо доказу наявності належним чином оформленого права користування на земельну ділянку на умовах договору оренди, які були б чинними станом на момент смерті спадкодавця. Доказів щодо продовження строку дії договору оренди до позовної заяви не додано. Спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.08.2019 заява про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво, комплекс побутового обслуговування, центр обслуговування, автомобілів, автомийка, готовністю 69%, загальною площею 907,2 кв.м. подана ОСОБА_1 06.08.2019, тобто через понад рік після смерті спадкодавця. Отже позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо наявності у спадкодавця на момент її смерті права власності на об`єкт нерухомого майна, який зазначений у позові. У даній цивільній справі заявлено аналогічні доводи і ті ж самі докази, що і у цивільній справі № 206/4319/20, яким суд вже надав правову оцінку.

Враховуючи відсутність у спадкодавця на момент смерті права власності на незавершене будівництво, а також відсутність права користування земельною ділянкою для будівництва, тому станом на дату смерті у спадкодавця було відсутнє право на забудову земельної ділянки, яка на праві власності належить територіальній громаді міста Дніпра. Отже, відсутність у спадкодавця відповідного обсягу прав унеможливлює перехід їх до спадкоємця.

Відповідач вважає, що заявлені у справі № 206/5871/23 вимоги не підлягають задоволенню через їх недоведеність, а з урахуванням наявності судових рішень у справі № 206/4319/20 провадження у цій справі підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, не обґрунтовуючи при цьому, чим саме було порушено, не визнано або оспорено його право на володіння спірним майном саме Дніпровською міською радою. Отже, відсутність порушеного права та невідповідність обраного Позивачем способу його захисту способом, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судового рішення про відмову у позові.

15 січня 2024 року представником позивача подано відповідь на відзив, у якій зазначає, що вимоги відповідача про закриття провадження у цій справі є безпідставними, оскільки підставою для пред`явлення позову є видача нотаріусом постанови про відмову у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме на майнові права забудовника незавершеного будівництва. Предмети позову у цій справі і у справі №206/43ё9/20 є також різними. Оскільки будівництво комплексу побутового обслуговування, центру обслуговування, автомобілів, автомийки здійснювалося за життя померлої ОСОБА_2 на земельній ділянці, яка була передана їй в оренду для здійснення цього будівництва, а також на підставі отриманого дозволу на будівельні роботи, на момент смерті готовність будівництва склала 69%, тому позивач, як єдиний спадкоємець першої черги має право на спадкування прав забудовника на незавершене будівництво.

Щодо доводів відповідача про те, що позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, не обґрунтував, чим саме було порушено, не визнано або оспорено його право відповідачем Дніпровською міською радою, позивач зазначає, що у постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі №265/6868/16-ц зроблено висновок про те, що у справах про визнання права власності в порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадках його відсутності, усунення від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. Оскільки спадкоємці померлої ОСОБА_5 і ОСОБА_6 подали заяви про відмову від прийняття спадщини на користь позивача, тому відповідачем у цій справі визначено Дніпровську міську раду.

Підготовче провадження у справі було закрито 13 березня 2024 року, про що постановлена відповідна ухвала.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на доводи, викладені у відзиві та додаткових поясненнях.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 (а.с. 8 т.1).

Зі спадкової справи №05/2018 (а.с.1-186 т.2), відкритої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Рябих В.М. щодо майна померлої ОСОБА_2 , встановлено, що чоловік померлої ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги, подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( а.с. 1-а, т.2).

Діти померлої ОСОБА_5 і ОСОБА_6 подали заяви про відмову від прийняття спадщини на користь чоловіка померлої ОСОБА_1 (а.с7,12 т.2).

За заявою ОСОБА_1 йому нотаріусом були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на: земельну ділянку площею 6,0700га, кадастровий номер::01:002:0122 ( а.с.56 т.2); 10 відсотків частки у статутному капіталі ТОВ «Любимівка» (а.с.89 т.2); на частку квартири АДРЕСА_3 ( а.с.102 т.2).

Також судом встановлено, що 13 серпня 2019 року на підставі заяви ОСОБА_1 державним реєстратором КП «Криничанське бюро технічної інвентаризації» за померлою ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна: незавершене будівництво, комплекс побутового обслуговування, центр обслуговування автомобілів, автомийка, готовність 69 %, загальною площею 907,2 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

07.02.2020 року рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 137 вищевказаному об`єкту незавершеного будівництва було присвоєно адресу АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рябих В. М. від 31 серпня2020 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме: незавершене будівництво комплексу обслуговування, центр обслуговування автомобілів, автомийка, готовність 69%, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , через те, що спадкоємцем ОСОБА_1 не було подано документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом (у разі відсутності у Державному реєстрі прав зареєстрованого відповідно речового права на земельну ділянку), відомості про таку земельну ділянку та про вказаний кадастровий номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, а також через порушення вимог п. 1 ст. 27 прим. 1 та п. 1 ст. 31 прим. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про визнання права власності на незавершене будівництво комплексу обслуговування, центру обслуговування автомобілів, автомийку, готовність 69%, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13.05.2021 року по справі № 206/4319/20, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.02.2022 року в задоволенні позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 права власності на незавершене будівництво комплексу побутового обслуговування, центру обслуговування автомобілів, автомийки, готовність 69%, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі.

Судові рішення мотивовані тим, що у ОСОБА_1 відсутні будь-які права на земельну ділянку, на якій розташоване незавершене будівництво, що в силу приписів закону унеможливлює визнання за ним права власності на нерухомого майна (готовністю 69%).

Маючи намір оформити спадщину та зареєструвати у встановленому законом порядку спеціальне майнове право на об`єкт незвершеного будівництва, ОСОБА_1 знов звернувся до приватного нотаріуса Рябих В. М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_2 на спадкове майно, а саме: на майнові права забудовника на незавершене будівництво, комплекс побутового обслуговування, центру обслуговування автомобілів, автомийки, що розташований за адресою: АДРЕСА_1

Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рябих В. М. від 04 грудня 2023 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме: на майнові права забудовника на незавершене будівництво комплекс обслуговування, центр обслуговування автомобілів, автомийка, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , через те, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний запис про право власності на об`єкт нерухомого майна: незавершене будівництво, комплекс побутового обслуговування, центру обслуговування автомобілів, автомийки, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за померлою ОСОБА_2 та відсутні у спадкодавця права власності/права користування земельною ділянкою, на якій споруджується відповідний об`єкт.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач вказує на те, що будівництво здійснювалося спадкодавцем на відведеній у встановленому законом порядку земельній ділянці, за наявності усіх дозвільних документів, але яке не було закінчено спадкодавцем через її хворобу, воно не було введено в експлуатацію, його готовність становить 69 %, тому до складу спадщини входять також всі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, які він має право успадкувати, як спадкоємець першої черги.

Щодо доводів відповідача про необхідність закриття провадження у справі з підстав, передбачених пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України, суд вважає необхідним зауважити наступне: предметом даного позову є визнання права на спадкування майнових прав спадкодавця прав забудовник, тоді як предметом позову у справі № 206/4319/20, було визнання права власності в порядку спадкування на незавершений об`єкт нерухомого майна. Спір дійсно виник між тими самими сторонами, але предмети позову є різними, що унеможливлює закриття провадження у даній справі на підставі п.3 ч.1 статті 255 ЦПК України.

Щодо доводів відповідача про те, що Дніпровська міська рада не є належним відповідачем у даній справі, то вони є безпідставними, оскільки спадкоємці померлої ОСОБА_5 і ОСОБА_6 подали заяви про відмову від прийняття спадщини на користь позивача ОСОБА_1 , інших спадкоємців не має, тому саме Дніпровська міська рада, як орган місцевого самоврядування, є відповідачем у даній справі. Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі №265/6868/16-ц, у якій зроблено висновок про те, що у справах про визнання права власності в порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадках його відсутності, усунення від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

Згідно зі статтями 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1, ч. 2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. ( ч.2, 3 статті 1223 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки ( стаття 1261 ЦК України).

За приписами ч.1, ч.2, ч.5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч. 2 статті 1274 ЦК спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відповідно до ч. 2 ст. 190 ЦК України майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності або спеціального майнового права на нього відповідно до закону.

За приписами ч.1 статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Судом встановлено, що 26 лютого 2003 р. рішенням Дніпропетровської міської ради №169/7 було вирішено: погодити місце розташування об`єктів у місті, згідно з додатком; дати дозвіл замовнику ОСОБА_2 на проведення проектних робіт для проектування об`єктів на строк згідно з додатком, відповідно до висновків комісії з питань регулювання земельних відносин міської ради.

Проект відведення земельної ділянки у Самарському районі гр. ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 , було погоджено з Дніпропетровським міським управлінням земельних ресурсів (висновок щодо місця розташування об`єкта від 07.05.2003 року № 5546), Голов АПУ ДМР (висновок від 30.04.2002 року № 3/1304), Державним управлінням екології та природних ресурсів в Дніпропетровській області (висновок від 12.12.2002 року № 4-1657-12-3 та акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України від 11.12.2002 року, висновок від 12.07.2004 року № 4-1783-12-3), Дніпропетровським обласним центром охорони історико-культурних цінностей ( висновок по обстеженню земельної ділянки під будівництво від 12.06.2002 року № 726), Дніпропетровським міським управлінням земельних ресурсів (висновок щодо проекту відведення земельної ділянки від 02.09.2004 року № 78/В, висновок щодо перевірки та приймання землевпорядної документації від 02.09.2004 року № 78/В), Головним державним санітарним лікарем м. Дніпропетровська надано (висновок щодо вибору (відведення) земельної ділянки під забудову № 96від 15.07.2003 року) (а.с.37-53 т.1).

17 червня 2004 р. видано акт № 1370 про встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (а.с.35-36 т.1).

Рішенням сесії Дніпропетровської міської ради XXIV скликання від 08.12.2004 року №408/22 затверджено проект відведення земельної ділянки площею 0,1914 га (кадастровий номер :09:090:0040)та передано її в оренду строком на два роки гр. ОСОБА_2 для будівництва центру обслуговування автомобілів, автомийки, готелю та комплексу побутового обслуговування по вул. 20-річчя Перемоги, за рахунок земель, не переданих у власність або користування (п. 1 Рішення). Зобов`язано гр. ОСОБА_2 одержати дозвіл на проведення будівельних робіт та у двомісячний термін з моменту прийняття цього рішення укласти з міською радою договір оренди земельної ділянки (п. 3.1., 3.2. Рішення) (а.с.33-34 т.1).

25 січня 2005 р. між орендодавцем Дніпровською міською радою та орендарем ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :09:090:0040 строком на два роки, який було зареєстровано у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, про що вчинено відповідний запис від 01.03.2005 року за №040510400, та підписано акт приймання-передачі земельної ділянки з кадастровим номером :09:090:0040 (а.с.28-32 т.1).

Згідно із актом обстеження земельної ділянки №4/4-0408 від 04.04.2008р. комісією була обстежена земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер: :09:090:0040) і встановлено, що земельна ділянка огороджена металевою огорожею, на земельній ділянці розташовано одноповерхову капітальну будівлю незавершеного будівництва. Замовником представлено копію Дозволу №139/06 від 12.01.07 Інспекції Держархбудконтролю на виконання будівельних робіт по будівництву центру обслуговування автомобілів, автомийки, готелю та комплексу побутового обслуговування по вул. 20-річчя Перемоги, виданий ОСОБА_2 згідно з проектною документацією, затвердженою та зареєстрованою за №149 від 06.03.06 Голови АПУ, термін дії дозволу до 01.03.07р.(а.с.20-21 т.1)

06 травня 2008 р. між орендодавцем Дніпропетровською міською радою та орендарем ОСОБА_2 , було укладено договір оренди землі стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :09:090:0040 на строк два роки, який був зареєстрований ДМВ ДРФ «Центра» ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14.05.2008 за №65 (а.с.14-20 т.1).

20 травня 2008 р. за №153/01-08 інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області видано дозвіл ОСОБА_2 на виконання будівельних робіт, а саме:будівництво центру обслуговування автомобілів, автомийки, та комплексу побутового обслуговування по АДРЕСА_2 , із терміном дії до 20.05.2009р. (а.с.57 т.1) .

Згідно з пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності.

Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 707/1803/16-ц (провадження № 61-1132св17), від 12 серпня 2019 року у справі № 607/9408/16-ц (провадження № 61-27922св18) та від 28 травня 2020 року у справі № 2-2317/11 (провадження № 61-13194св18).

Судом також встановлено, що 03 березня 2014 року ПП ОСОБА_4 , на замовлення ОСОБА_2 , було виготовлено технічний паспорт на незакінчене будівництво комплексу побутового обслуговування, центру обслуговування автомобілів, авто мийки по АДРЕСА_2 , з якого встановлено, що станом на 2009 рік ОСОБА_2 було побудовано комплекс побутового обслуговування, центр обслуговування автомобілів, мийка (готовність 69%) літ. «А»; цокольний поверх літ. «цп»; огорожа №1-3 (а.с.60-64 т.1).

Таким чином, судом встановлено, що будівництво комплексу побутового обслуговування, центру обслуговування автомобілів, авто мийки здійснювалось ОСОБА_2 на земельній ділянці, відведеній для цієї мети та на підставі Дозволу на виконання будівельних та затвердженої проектної документації.

Добудувати об`єкт та зареєструвати право власності на нього або речове право на об`єкт незавершеного будівництва за життя ОСОБА_2 не встигла.

Таким чином, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої, в тому числі, входять права забудовника на зазначений вище об`єкт незавершеного будівництва (готовність 69 %).

Отже, з вказаного можна зробити висновок, що позивач, як спадкоємець першої черги, має право на спадкування майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12,13, 81,141, 263-265,268,273,354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , права і обов`язки забудовника на об`єкт незавершеного будівництва (готовністю 69%): комплексу побутового обслуговування, центру обслуговування автомобілів, автомийки, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підписання).

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 09.05.2024 року.

Суддя І.П. Прінь