КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/9489/2024 Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 752/16416/23

20 червня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Ящук Т.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 13 лютого 2024 року, ухвалене під головуванням судді Плахотнюк К.Г., у цивільній справіза позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та на її (дружини) утримання до досягнення дитиною трьох років.

В обґрунтування позову зазначала, що 10 вересня 2021 року між нею та відповідачем - ОСОБА_1 було укладено шлюб, зареєстрований Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ ( м.Київ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 284.

Від вказаного шлюбу сторони мають спільну дитину- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ ( м.Київ).

Зазначає, що дитина проживає разом із позивачем за однією адресою, що підтверджується Витягами з реєстру територіальної громади № 2023/004178998, 2023/003952708, сформованими 25.05.2023 року з відомчої інформаційної системи ДМС.

Вказує на те, що самостійно займається здоров'ям дитини, нею підписано Декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу. Зазначає, що дитина потребує особливого догляду за станом її здоров'ям, оскільки має свої особливості розвитку, зокрема, проблеми із органами травлення, що у свою чергу зумовлює додаткове фінансове навантаження.

Зазначає, що вона є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак, у зв'язку із вихованням дитини, не має можливості працювати повноцінно та потребує фінансової допомоги та утримання з боку відповідача. Відповідач в добровільному порядку не приймає участі в утриманні дитини, не з'являється, та з дитиною не бачиться.

Вказує на те, що відповідач володіє об'єктами нерухомого майна, зокрема, земельними ділянками та квартирами.

З урахуванням викладеного, просила суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 10 000,00 грн щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання її , як дружини, у твердій грошовій сумі 2 684 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі даної позовної заяви до суду та до досягнення дитиною 3 років - до 09 червня 2025 року.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 13 лютого 2024 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років, закрито в частині позовних вимог - стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 13 лютого 2024 рокупозовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження - місто Інгулець Дніпропетровської області, (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошові сумі в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 серпня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття або ж зміни матеріального стану сторін.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежів за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження - місто Інгулець Дніпропетровської області, (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 ) на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 211 (одну тисяч двісті одинадцять) тисяч 20 копійок.

Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції, 14 березня 2024 року відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 13 лютого 2024 року змінити, зменшивши розмір аліментів стягнутих з нього на утримання доньки з 5000,00 грн. до 3 500,00 грн.

Зазначає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини справи, що мають значення для визначення розміру аліментів.

Вказує на те, що суд має визначити розмір аліментів за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто, з урахуванням стану здоров?я та матеріального становища дитини, стану здоров?я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі, на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2023 рік", установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років в розрахунку на місяць у розмірі 2272,00 грн. Таким чином, законодавцем визначено мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину, який може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Зазначає, що у нього є друга дитина- син від першого шлюбу ОСОБА_4 , 2010 року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження (повторним) серія НОМЕР_4 , який також потребує його матеріальної допомоги.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Враховуючи те, що середня заробітна плата в м. Києві станом на вересень 2023 року становить, приблизно 20 000,00 грн., у апелянта двоє дітей, то третина від 20 000,00 грн. становить 6 670,00 грн. на двох дітей. Отже, половина від цієї суми буде 3335,00 грн. Враховуючи, що прожитковий мінімум на дитину до 6 років складає 2272,00 грн., а 1,5 розміру вказаного мінімуму складають. 2272*1,5=3408,00 грн.

Таким чином, апелянт вважає, що справедливий і достатній розмір аліментів на дитину буде 3500,00 грн., що більше, ніж в півтора рази перевищує прожитковий мінімум на дитину відповідного віку. Крім того, слід врахувати перебування у нього на утриманні ще однієї неповнолітньої дитини.

Апелянт вважає, що, поставивши перед судом питання про стягнення аліментів у твердій сумі 10000,00 грн. позивачка мала б доводити передусім наявність у платника аліментів відповідного доходу, як підставу для задоволення її вимоги та для визначення розміру аліментів як частки від відповідного доходу відповідача.

Однак, будь-яких доказів матеріального стану апелянта з часу встановлення йому аліментних зобов?язань, а також інформації про щомісячні доходи, як платника аліментів, так і одержувача аліментів, матеріальних потреб дитини, її стану здоров?я позивачкою надано не було, хоча це є її процесуальним обов`язком.

Зазначає, що ним було надано довідку про працевлаштування та розмір його заробітної плати, яка становить 6700,00 грн. на місяць

Вказує на те, що сума аліментів у розмірі 3 500 грн, яку він погоджується сплачувати на утримання дитини, є значно більша за мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину, визначений законодавцем.

При цьому судом першої інстанції не взято до уваги те, що нерухомість, якою володіє апелянт, отримана ним у спадщину і він ніколи не мав доходів для купівлі вказаної нерухомості, а тим більше частину нерухомості ще до подання позову було продано.

З урахуванням викладеного, просив суд рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 13 лютого 2024 року змінити, зменшивши розмір аліментів з 5000 грн. до 3 500 грн. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Відзиву на апеляційну скаргу до апеляційного суду не подано.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Згідно вимог частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 10 вересня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ ( м.Київ), актовий запис № 284 ( а.с. 5).

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5 зворот).

З витягів з реєстру територіальної громади вбачається, що донька - ОСОБА_3 зареєстрована та проживає за адресою - АДРЕСА_2 разом із матір'ю ОСОБА_2 ( а.с. 6).

На підтвердження стану здоров'я спільної доньки, позивачем надано: лист огляду пацієнта від 24.03.2023 року відповідно до якого ОСОБА_3 встановлено діагноз -грз;

консультаційний висновок педіатра від 29.03.2023 року відповідно до якого ОСОБА_3 встановлено діагноз -ринофарингіт; лист огляду пацієнта від 10.05.2023 року відповідно до якого ОСОБА_3 встановлено діагноз -ротовірусна інфекція; консультативний висновок лікаря-педіатра віл 17.05.2023 року відповідно до якого ОСОБА_3 встановлено діагноз -гастроентерит та коліт неуточненого походження.

Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що за відповідачем на праві власності зареєстровано: земельну ділянку, кадастровий номер № :10:040:0214 площею 0,0183 га.; земельну ділянку, кадастровий номер № :13:022:0455, площею 0,0024 га.; двокімнатну квартиру, загальною площею 53, 2 кв.м., що розташована у АДРЕСА_3 ; двокімнатну квартиру, загальною площею 41,6 кв.м. у АДРЕСА_4 ; двокімнатну квартиру, загальною площею 53,6 кв.м. у АДРЕСА_5 ; земельну ділянку, кадастровий номер № :03:002:0047, площею 2 га; земельну ділянку, кадастровий номер № :08:006:0009, площею 0,1 га; житловий будинок з мансардою, загальною площею 131, 5 кв.м., що розташований у АДРЕСА_6 ; земельну ділянку, кадастровий номер № :04:005:0053, площею 0,12 га; земельну ділянку, кадастровий номер № :01:003:0048, площею 0,25 га; земельну ділянку, кадастровий номер № :04:005:0051, площею 0,12 га.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_1 та ОСОБА_6 народився син- ОСОБА_4 ( а.с. 41).

Згідно довідки, виданої Приватним підприємством «Житлобудексплуатація-В» від 12.10.2023 року, ОСОБА_1 працює в ПП «Житлобудексплуатація-В» з 04.10.2023 року на посаді юристконсульта. Заробітна плата за місяць становить 6 700,00 грн.( а.с. 76).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, суд першої інстанції виходив із того, що оцінивши надані у справі докази, з огляду на те, що відповідач зобов`язаний утримувати дочку до досягнення повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя, враховуючи встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років в Україні, а також вимогу позивачки щодо стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу), суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивачки, та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки в розмірі 5 000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти таких прожиткових мінімумів щомісячно.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції в повній мірі погодитися не може з огляду на наступне.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.8 Закону України від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст.141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частиною 2 ст.150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог ч.ч.1, 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто, вони обидва повинні нести обов`язок належного забезпечення своїй дитині належних умов для життя та гармонійного розвитку.

Так, згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір.

Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

При цьому, частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частини 3 вищезазначеної статті суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно з ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2 272 грн.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для визначення розміру аліментів, але не пов`язує їх виключно зі способом присудження. З огляду на відсутність імперативної заборони, розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми права належить виключно суду.

Звертаючись до суду із позовною заявою позивач - ОСОБА_2 просила суд стягнути аліменти з відповідача - ОСОБА_1 на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 10 000 грн щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки відповідач не приймає участь в утриманні дитини, а позивач у зв'язку із вихованням дитини не має можливості працювати повноцінно та потребує фінансової допомоги.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Звертаючись до суду з вимогою про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмір 10 000,00 грн., позивачка ОСОБА_2 не надала суду належних та допустимих доказів того, що відповідач ОСОБА_1 має можливість сплачувати аліменти саме у такій сумі у розмірі 10 000 грн. щомісячно, та доказів того, що позивачка щомісячно витрачає на дитину такі кошти.

Заперечуючи щодо такого розміру аліментів, відповідач ОСОБА_1 надав до суду довідку, видану Приватним підприємством «Житлобудексплуатація-В» від 12.10.2023 року з якої вбачається, що ОСОБА_1 працює в ПП «Житлобудексплуатація-В» з 04.10.2023 року на посаді юристконсульта. Заробітна плата за місяць становить 6 700 грн., що свідчить про відсутність у відповідача фінансової можливості сплачувати аліменти на утримання спільної доньки сторін у розмірі 10 000 грн. щомісячно.

При цьому, відповідачем як при розгляді справи в суді першої інстанції, так і при поданні апеляційної скарги не заперечується необхідність сплати ним аліментів на утримання спільної дитини та просить визначити розмір аліментів у сумі 3 500 грн. щомісячно.

Обгрунтовуючи такий розмір аліментів, позивачка зазначала про те, що дитина потребує особливого догляду за її станом здоров'ям, оскільки має свої особливості розвитку, зокрема, проблеми із органами травлення, що у свою чергу зумовлює додаткове фінансове навантаження, на підтвердження чого надала: лист огляду пацієнта від 24.03.2023 року відповідно до якого ОСОБА_3 встановлено діагноз -грз; консультаційний висновок педіатра від 29.03.2023 року відповідно до якого ОСОБА_3 встановлено діагноз -ринофарингіт; лист огляду пацієнта від 10.05.2023 року відповідно до якого ОСОБА_3 встановлено діагноз -ротовірусна інфекція; консультативний висновок лікаря-педіатра віл 17.05.2023 року відповідно до якого ОСОБА_3 встановлено діагноз -гастроентерит та коліт неуточненого походження.

За своїм характером вказані витрати є додатковими, пов?язаними із лікуванням дитини і порядок їх стягнення визначений ст. 185 СК України. При наявності доказів понесення таких витрат позивачка має право звернутись до суду з позовом про відшкодування відповідачем 50% понесених нею додаткових витрат на дитину.

Наявність земельних ділянок та нерухомості у власності відповідача не свідчить про наявність у нього додаткового доходу станом на час вирішення питання про стягнення аліментів, так як вказане нерухоме майно отримане у власність відповідачем до укладення шлюбу з позивачкою частково в порядку спадкування 14.07.2016 року, частково за договорами купівлі-продажу .

Відповідно до вимог статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Судом першої інстанції при ухваленні рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 серпня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, не було в повному обсязі досліджено всі обставини справи та не надано належної правової оцінки доводам та доказам, наданим відповідачем, щодо його майнового та сімейного стану, а саме: довідці з місця роботи відповідача з якої вбачається, що ОСОБА_1 працює в ПП «Житлобудексплуатація-В» з 04.10.2023 року на посаді юристконсульта, із заробітною платою у розмірі 6 700 грн. та свідоцтву про народження серії НОМЕР_5 з якого вбачається, що відповідач крім доньки має ще сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який також потребує матеріальної підтримки батька.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі 5000, 00 грн., суд першої інстанції не звернув уваги на те, що при наявності у відповідача заробітної плати 6700,00 грн. на місяць, стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі 5000,00 грн. щомісячно призведе до того, що на утримання сина та на задоволення своїх потреб у відповідача залишатиметься 1700,00 грн., що призведе до надмірного обтяження відповідача, як платника аліментів.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача про неповноту дослідження судом першої інстанції доказів при визначенні розміру аліментів на утримання дитини є обґрунтованими.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи, що відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто, вони обидва повинні нести обов`язок належного забезпечення своїй дитині належних умов для життя та гармонійного розвитку, оцінивши доводи апеляційної скарги відповідача, колегія суддів приходить до висновку про обгрунтованість доводів апеляційної скарги відповідача та про наявність підстав для зміни рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 13 лютого 2024 року, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 5 000 грн. до 3 500 грн. однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 серпня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст. 180, 182 СК України, ст.ст. 12, 77-80, 268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 13 лютого 2024 року змінити, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження - місто Інгулець Дніпропетровської області, (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 5 000 грн. до 3 500 грн., однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 серпня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: