Справа №751/2596/24
Провадження №4-с/751/17/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

у складі: головуючого-судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Ригаль В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересована особа: Акціонерне товариство «Сенс Банк», на дії і рішення державного виконавця та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника адвокат Біленький Д.В., звернувся до суду зі скаргою, в якій просить: зобов`язати Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції () скасувати арешт нерухомого майна ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), накладеного на підставі постанови державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 21.10.2010 у виконавчому провадженні № 22110732.

Скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (далі - ОСОБА_1 , Скаржник) був боржником у межах виконавчого провадження 22110732, яке було відкрито на підставі виконавчого листа №6-693 від 09.04.2010. На підставі Свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 59, виданий 02.02.2022 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Городніченко О.А., ОСОБА_1 набув право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме - квартиру, загальною площею 43,5 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Надалі, здійснюючи реєстраційні дії, ОСОБА_1 виявив, що на підставі рішення органу державної виконавчої служби накладений арешт на все нерухоме майно, що перебуває у нього на праві власності.

Згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що за ОСОБА_1 обліковується арешт нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження: 10437298), який зареєстрований 02.11.2010 за №10437298. Об`єктом обтяження визначено усе нерухоме майно (невизначене майно), власником якого є ОСОБА_1 . Також згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що вищевказане обтяження зареєстроване на такій підставі: «постанова про відкриття виконавчого провадження, 22110732, 21.10.2010, Комінтернівський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції».

Таким чином, усі об`єкти нерухомого майна, що перебувають на праві власності Скаржника, опинилися під арештом обтяжувача - Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

У зв`язку з реформуванням системи органів примусового виконання та органів державної виконавчої служби, зміною підпорядкування та найменування відділів державної виконавчої служби, наразі правонаступником Комінтернівського відділу державної виконавчої служби. Харківського міського управління юстиції () у спірних правовідносинах є Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ().

Дане обтяження створює для ОСОБА_1 перешкоди у реалізації прав та законних інтересів стосовно майна, що перебуває на праві приватної власності у останнього. Зокрема, зазначений вище арешт майна обмежує права ОСОБА_1 щодо володіння, користування та розпорядження власним майном відповідно до вимог ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 319 Цивільного кодексу України.

Враховуючи наявність інформації стосовно завершення виконавчого провадження та відсутності заборгованості у Скаржника подальше застосування обтяжень щодо нерухомого майна Скаржника є безпідставним та протиправним, а тому належним способом захисту порушених прав ОСОБА_1 є зобов`язання органу державної виконавчої служби вчинити заходи щодо зняття арешту.

Представник заявника та заявник в судове засідання не з`явились. Про час та місце його проведення повідомлялись у встановленому порядку.

Представники суб`єкта оскарження та стягувача у судове засідання не з`явилися. Від суб`єкта оскарження та стягувача заперечення на скаргу не надходили.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за ОСОБА_1 обліковується арешт нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження: 10437298), який зареєстрований 02.11.2010 за №10437298. Об`єктом обтяження визначено усе нерухоме майно (невизначене майно), власником якого є ОСОБА_1 . Також згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що вищевказане обтяження зареєстроване на такій підставі: «постанова про відкриття виконавчого провадження, 22110732, 21.10.2010, Комінтернівський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції» (а.с. 12-15).

Зі змісту листа Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 03.10.2022 №22110732/АЗ/22 вбачається, що перевіркою відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - АСВП, Система) за параметрами пошуку виконавче провадження №22110732 наявні відомості в Спецпідрозділі, які обслуговується за Комінтернівським ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області, щодо виконавчого провадження №22110732 з виконання виконавчого листа від 09.04.2010 №6-693 Новозаводського районного суду м. Чернігова. Боржником зазначено: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , а Стягувачем - ПАТ «Альфа - Банк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Десятина 4/6. Резолютивна частина виконавчого документа: стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» суми боргу у розмірі 276447,66 грн. В Системі значиться виконавча дія: Відкриття ВП (з накладенням арешту на майно боржника) від 21.10.2010 старшого державного виконавця - ОСОБА_2 . Інші дані в Системі відсутні, в тому числі стосовно закриття даного виконавчого провадження №22110732, або вжиття інших процесуальних дій чи рішень. Відомості відображені в Спецпідрозділі Системи. Відомості за параметрами пошуку ВД/ВП, як такі що наразі перебувають на виконання, такі дані про ВП Х°22110732 щодо перебування на виконанні відсутні. За параметрами пошуку РНОКПП боржника та ПІБ: НОМЕР_1 та ОСОБА_1 , стосовно наявності зареєстрованих виконавчих проваджень, інші дані, окрім виконавчого провадження №22110732 в Спецпідрозділі відсутні...». (а.с. 17-18).

Згідно листа Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (далі по тексту - AT «СЕНС БАНК») від 14.02.2023 №6519-17.5-6/6, ОСОБА_1 виступав поручителям за Договором кредиту №SME0017637 від 16.09.2008р. укладеним між Банком та ОСОБА_3 . Станом на 14.02.2023р. у AT «СЕНС БАНК» відсутні будь-які претензії до ОСОБА_1 у зв`язку з відступленням права вимоги за Договором кредиту №SME0017637 від 16.09.2008р. до ТОВ «Кредитні ініціативи» (ЄДРГІОУ - 35326253) на підставі договору факторингу від 26.09.2016 р. (а.с. 19).

Листом від 06.06.2023 № б/н ТОВ «Кредитні ініціативи» надано відповідь на адвокатський запит та повідомлено представника про те, що станом на дату відповідь ТОВ «Кредитні ініціативи» заявляє про відсутність до ОСОБА_1 будь-яких претензій, що пов`язані із укладенням, змінами, виконанням та/чи припиненням дії Кредитного договору у зв`язку із відступленням права вимог від ТОВ «Кредитні ініціативи» до ТОВ ФК Довіра та Гарантія (а.с. 20).

Листом Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13.11.2023 №05-117/2/488/2023 повідомлені обставини того, що на адресу суду не надходили заяви про зміну сторони виконавчого провадження, відритого на підставі виконавчого листа №6-693/10 (а.с. 21).

Відповідно до листа ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»» () від 26.02.2024 №26/02-24 повідомлено представника ОСОБА_1 , що у ОСОБА_1 відсутні будь-які боргові зобов`язання перед даною юридичною особою (а.с. 24).

Згідно відомостей Державного реєстру боржників, ОСОБА_1 не обліковується у Державному реєстрі боржників (а.с. 16).

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Схожі за змістом положенням містились у відповідному Законі у редакції, чинній на час накладення арешту на майно боржника.

Відповідно до положень частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент звернення до суду із цією скаргою) підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5)відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

В постанові Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 2/0301/806/11 (провадження №61-3814св22) останній зауважив, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Вказані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей.

Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У даній правовій ситуації відмова в задоволенні скарги щодо зняття арешту, накладеного на майно ОСОБА_1 унеможливить у подальшому здійснення належного захисту майнових прав заявника щодо зняття арешту з його майна.

При цьому, слід врахувати те, що наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

За таких обставин, враховуючи відсутність виконавчого провадження, наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника та відсутність необхідності подальшого застосування такого арешту на майно боржника, суд приходить висновку про наявність правових підстав для зняття арешту, накладеного на підставі постанови державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 21.10.2010 у виконавчому провадженні № 22110732.

Керуючись статтями 10, 12, 19, 258-260, 448-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати посадових осіб Основ`янсько-Слобідського відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції () скасувати арешт нерухомого майна ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), накладеного на підставі постанови державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 21.10.2010 у виконавчому провадженні № 22110732.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю. К. Овсієнко