Провадження № 2/638/7807/24
УХВАЛА

про залишення позову без руху

20 грудня 2024 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Шамраєв М.Є., при прийнятті позовної заяви позивача: ОСОБА_1 до відповідачів: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» та ПРИВАТНИЙ ВИКОНАВЕЦЬ ВИКОНАВЧОГО ОКРУГУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ АМЕЛЬЧЕНКО ВІТАЛІЙ ПЕТРОВИЧ про про захист прав споживача,-

УСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Харкова в електронній формі через електронний кабінет надійшла вказана позовна заява.

Перевіривши відповідність позовної заяви ст. 175 - 177 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

У поданій заяві позивач вказує, що він звільнений від сплати судового збору за подання цього позову на підставі ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки він є споживачем банківських послуг в розумінні вказаного Закону.

Як визначено ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Однак цей позов заявлений, зокрема до приватного виконавця, який не є фінансовою установою, не надає банківських послуг та не зобов`язаний дотримуватися вимог законодавства про захист прав споживачів.

Як визначено ст. 16 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" приватним виконавцем може бути громадянин України, уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом; приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності.

Схожий висновок про те, що дія частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється на спори, які виникають під час здійснення владних управлінських функцій, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 160/15864/20.

Тож суд вважає, що заявлений у цій справі позов не є позовом про захист прав споживача в розумінні ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", відтак за подання цього позову позивачем має бути сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн - за 2 вимоги майнового характеру.

Водночас, як визначено п. 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява має містити, зокрема виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви, зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

У поданій позовній заяві позивач обгрунтовує заявлені вимоги, зокрема обставинами стягнення з нього за виконавчим провадженням № 67773646 грошових коштів в сумі 11 991,88 грн, однак не зазначає доказів на підтвердження указаної обставини, не надає таких доказів або не зазначає про неможливість їх подання.

Тож суд доходить висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, що відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України є підставою для залишення її без руху із наданням позивачеві строку для усунення вказаних недоліків шляхом сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн, а також подання доказів на підтвердження обставин стягнення з нього за виконавчим провадженням № 67773646 грошових коштів в сумі 11 991,88 грн або зазначення про неможливість подання таких доказів разом з позовною заявою.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Тож залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без руху позовну заяву позивача: ОСОБА_1 до відповідачів: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» та ПРИВАТНИЙ ВИКОНАВЕЦЬ ВИКОНАВЧОГО ОКРУГУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ АМЕЛЬЧЕНКО ВІТАЛІЙ ПЕТРОВИЧ про захист прав споживача.

Встановити строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя М.Є. Шамраєв