Справа № 344/9882/17
Провадження № 6/344/321/24
У Х В А Л А

16 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючоїсудді Домбровської Г.В.,

секретаря с/з Стефанюк Х.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника КС «Станіславська» Тарновського Г. про видачу дубліката виконавчого листа у справі 344/9882/17 за позовом КС» Станіславська» до ОСОБА_1 про стягнення в солідарному порядку заборгованості по процентах за користування кредитом в період з 24.10.2024 року по 31.07. 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

Представник КС «Станіславська» звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого документу у цивільній справі у справі 344/9882/17 за позовом КС» Станіславська» до ОСОБА_1 про стягнення в солідарному порядку заборгованості по процентах за користування кредитом в період з 24.10.2024 року по 31.07. 2017 року.

В обґрунтування заяви посилався на те, що 26.06.2019 року Івано-Франківським міським судом був виданий виконавчий лист №344/9882/17 згідно судового рішення від 07.05.2019 року, яке набрало законної сили 18.06.2019 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 на користь КС «Станіславська», 13965 грн. 71 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом в період з 24.10.2014 р. по 31.07.2017 р.

Добровільно борг не був сплачений, тому вказаний виконавчий лист був пред`явлений для примусового виконання в органи державної виконавчої служби за місцем проживання боржника.

Так, 04.07.2019 року, в межах строку пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, Стягувачем було подано даний виконавчий лист до примусового виконання у Івано- Франківський МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області про що вказує відтиск штампу на заяві про примусове виконання від 04.07.2019 року вих.№03/07с

Після пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання боржник борг не сплатив.

Жодних документів виконавчого провадження на адресу Стягувана не надходило.

В жовтні 2024 року представником Стягувача Тарновським Г.М. було з`ясовано, що 21.12.2019 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, ні зазначена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу, ні сам виконавчий документ на адресу Стягувача не надходили.

У зв`язку з цим 29.10.2024 року представником Стягувача було направлено до Івано- Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного МУМЮ заяву від 28.10.2024 року вихідний №34/10с про хід виконання виконавчого листа №344/9882/17 виданого 26.06.2019 року Івано-Франківським міським судом.

В заяві вказано, що постанови про відкриття виконавчого провадження по вказаному виконавчому листу на адресу стягувача не надходила і з часу направлення виконавчого документу до примусового виконання на рахунок Стягувача не поступило жодних коштів в погашення вказаної заборгованості. Крім того, в заяві зазначено, що станом на 28.10.2024 року на адресу Стягувача не надходило жодних документів виконавчого провадження, які б інформували КС «Станіславська» про вчинення виконавчих дій щодо повернення заборгованості передбаченої зазначеним виконавчим документом.

30.10.2014 року В.о. начальника відділу Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кузик І.І. надав довідку від 30.10.2024 року за вихідним №/В-17/248125 в якій зазначив, що на виконанні у Івано-Франківському відділі державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувапо виконавче провадження №59474129 з виконання виконавчого листа №344/9882/17 виданого 26.06.2019 року Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Станіславська» 13965,71грн. заборгованості. Також, вказаній довідці зазначено, що 21.12.2019 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2.4.1.ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Однак підтвердження направлення вищезазначеної постанови на адресу стягувача відсутні. У зв`язку з зазначеним Заявник посилається на те, що вказаний виконавчий документ втрачено при пересилці.

Факт втрати оригіналу виконавчого документу підтверджує довідка В.о. начальника відділу Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного МУМЮ Кузика І.І. від 30.10.2024 року за вихідним №/В-17/248125. Крім того причини, з яких виконавчий лист було втрачено, з огляду на положення п.17.4 Перехідних положень ЦПК України для цілей реалізації стягувачем свого права на отримання дублікату виконавчого листа значення не мають. Під втратою оригіналу виконавчого листа або судового наказу слід розуміти випадки його загублення, викрадення, знищення або істотного пошкодження, що унеможливлює його виконання, тощо.

Відповідно до п. 17.4 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи зміст п. 17.4 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Такі правові висновки сформульовано у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 листопада 2018 року у справі №474/783/17 (провадження №61-29св17) та від 10 жовтня 2018 року у справі №2-504/11 (провадження №61-41846св18).

Водночас, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду (така правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 11.11.2019 року у справі №5/229-04, від 23.05.2019 року у справі №5023/1702/12, від 21.01.2019 року у справі №916/215/15-г).

При цьому, видача дубліката виконавчого листа взаємопов`язана із визначеним Законом України «Про виконавче провадження» строком для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заяву про видачу дубліката виконавчого листа може бути подано до суду тільки до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, встановленого пунктом 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26 червня 2013 року виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, зокрема, викладену в рішенні по справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року (заява №60750/00), «Ромашов проти України» від 27.07.2004 року (заява №67534/01), «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 року , в контексті того, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду».

У рішенні від 17.05.2005 року по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів вжити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії ст.6 Конвенції.

З огляду на вищевикладене, суд звертає увагу на те, що зміст поданих суду доказів про встановлення факту втрати виконавчого листа дає підстави дійти висновку про втрату оригіналу виконавчого листа №344/9882/17.

Згідно ч. 1 ст. 433 Цивільного процесуального кодексу України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 2 ст. 433 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 433 Цивільного процесуального кодексу України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 2 ст. 433 ЦПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Норми ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» не містять вичерпного переліку поважних причин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Разом з тим, виходячи із системного аналізу норм закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до виконавця у визначений законом строк.

Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: ця обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено, ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року у справі №6-608цс15 право на виконання рішення, яке ухвалив суд, є невід`ємною частиною «права на суд». А ефективний захист сторони у справі, а отже і відновлення справедливості передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення.

У Законі України «Про виконавче провадження» поняття «виконавче провадження розуміється як завершальна стадія судового провадження (стаття 1). Наведене узгод практикою Європейського суд з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції, заява №183571/91» (Case of Hornsby v/ Greece) ЄСПЛ зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь- яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду». Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду одній зі сторін...».

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що заяву представника КС «Станіславська» Тарновського Г. про видачу дубліката виконавчого листа у справі 344/9882/17 за позовом КС» Станіславська» до ОСОБА_1 про стягнення в солідарному порядку заборгованості по процентах за користування кредитом в період з 24.10.2024 року по 31.07. 2017 року,- слід задовольнити.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 127, 258-260, 352-355 ЦПК України, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву представника КС «Станіславська» Тарновського Г. про видачу дубліката виконавчого листа у справі 344/9882/17 за позовом КС» Станіславська» до ОСОБА_1 про стягнення в солідарному порядку заборгованості по процентах за користування кредитом в період з 24.10.2024 року по 31.07. 2017 року, задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа №344/9882/17 року виданого 26.06.2019 року Івано- Франківським міським судом згідно судового рішення від 07.05.2019 року, яке набрало законної сили 18.06.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 на користь Кредитної спілки Станіславська, місце знаходження якої: 76019, м.Івано-Франківськ, вул.Заклинських, 1,1, 13965(Тринадцять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять)грн.71коп. заборгованості по процентах за користування кредитом в період з 24.10.2014р. по 31.07.2017р.

Поновити строк для пред`явлення виконавчого листа 344/9882/17, виданого 26.06.2019 року Івано-Франківським міським судом до виконання.

Ухвала, в силу положень ч. 1 ст. 261 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена учасниками справи у строк подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Галина ДОМБРОВСЬКА