Справа № 130/3335/23
Провадження № 22-ц/801/1136/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Порощук П. П.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 рокуСправа № 130/3335/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О. В.,

суддів: Сала Т. Б., Сопруна В. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Жмеринкаводоканал» до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданої її представником адвокатом Мережко Тетяною Петрівною, на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області, ухвалене у цій справі 14 березня 2024 року у м. Жмеринці суддею цього суду ОСОБА_3 , дата складання його повного тексту не відома,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року Комунальне підприємство «Жмеринкаводоканал» (далі КП «Жмеринкаводоканал») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 є абонентом КП «Жмеринкаводоканал» та користується послугами централізованого водопостачання та водовідведення з присвоєним особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Під час проведення контролю та обстеження за цією адресою працівниками позивача було виявлено пошкодження цілісності пломбувального дроту пломби КП «Жмеринкаводоканал» на лічильнику води №01181, 2000 року випуску, встановленого у ванній кімнаті. По даному факту працівниками позивача було складено акт 17 квітня 2024 року про виявлення самовільного приєднання та самовільного користування. ОСОБА_1 було із ним ознайомлено, проте підписати його вона відмовилася.

25 квітня 2023 року позивачем був складений розрахунок плати за самовільне приєднання та/або самовільне користування в сумі 9 960,16 грн., який був надісланий ОСОБА_1 , а отриманий нею 16 травня 2023 року.

Пославшись на викладені обставини, позивач просив стягнути на свою користь із відповідача визначений розмір коштів.

14 лютого 2024 року ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_2

14 березня 2024 року рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області зазначений позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Жмеринкаводоканал» плату за самовільне користування в сумі 9 960, 16 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат щодо судового збору.

Не погодившись із ухваленим рішенням, представник ОСОБА_1 адвокат Мережко Т.П. подала апеляційну скаргу, якій у якій посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та просить зазначене рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Зокрема скаржник посилається на те, що позивачем було порушено п. 4 розділу IV Правил користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України, у якому йдеться про те, що якщо споживач відмовляється підписати акт, він підписується представником виконавця послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення та не менше ніж двома свідками з обов`язковим зазначенням їх персональних даних; при цьому в акті робиться відповідний запис про таку відмову. Натомість у акті від 17 квітня 2023 року відсутні дані про те, що факт відмови ОСОБА_4 від підпису був засвідчений підписами свідків. Цитовані судом положення Правил відносяться до редакції Правил від 26 листопада 2012 року, однак на чинну редакцію Правил від 13 липня 2021 року суд не посилався у рішенні.

Позивач у поданому відзиві на апеляційну скаргу вказує, що вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, просить його залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. У ньому він зазначає, що скаржником визнається факт пошкодження цілісності пломбувального дроту, що в свою чергу свідчить про правомірність акту.

24 червня 2024 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_2 надійшло клопотання про дослідження доказів, у якому він просив дослідити докази, додані позивачем до позовної заяви. У ньому він також вказав, що додані позивачем докази до позовної заяви не були належним чином засвідчені, як того вимагає ст. 95 ЦПК України.

Дослідивши цю заяву, апеляційний суд дійшов висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Згідно ч. 4 ст. 368 ЦПК України суддя-доповідач доповідає зміст рішення (ухвали), яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватися перевірка рішення (ухвали), встановлюватися обставини і досліджуватися докази.

Тобто суд діє на підставі норм, визначених законом, зокрема досліджує докази, а тому заявляти клопотання про дослідження доказів, які містяться у матеріалах справи, не має необхідності.

Разом з тим, слід звернути увагу на наступне.

У судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система. Позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в день надходження документів. Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу (ч. ч. 1, 2, 5 ст. 14 ЦПК України).

Згідно п. п. 5.2 п. 5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішення Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 (далі Положення), електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Відповідно до п. п. 24-27 розділу ІІІ Положення підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи. Інструкція користувача Електронного суду розробляється адміністратором ЄСІТС та розміщується на вебсторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за вебадресою wiki.court.gov.ua. Документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо), пов`язані з розглядом справ у суді, можуть подаватися до суду в електронній формі виключно з використанням підсистеми «Електронний суд», якщо інше не визначено процесуальним законодавством чи цим Положенням. Електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС. До створених в Електронному суді документів користувачі можуть додавати інші файли (зображення, відеофайли тощо). Відповідні додані файли (додатки) підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів разом зі створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються.

Із позову видно, що позивач КП «Жмеринкаводоканал» його сформував та подав через підсистему «Електронний суд», тобто наклав на позов із додатками свій електронний цифровий підпис, що вказує на відсутність додаткового засвідчення копій документів, доданих до позову, адже правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що 17 квітня 2023 року працівниками КП «Жмеринкаводоканал» складено акт про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування у присутності споживача ОСОБА_1 , у якому зазначено, що за адресою: АДРЕСА_2 виявлено пошкодження цілісності пломбувального дроту пломби КП «Жмеринкаводоканал» на лічильнику води №01181, 2000 року випуску, встановленого в ванній кімнаті з показником на момент перевірки 1446 м3 (а.с.7). Від підпису у цьому акті ОСОБА_1 відмовилась.

19 квітня 2023 року КП «Жмеринкаводоканал» складено розрахунок плати за самовільне приєднання та/або самовільне користування споживачем ОСОБА_1 , згідно якого така плата складає 9 960,16 грн. (а. с. 9).

25 квітня 2024 року позивачем було підготовлено лист із проханням здійснити ОСОБА_1 оплату у вказаному розмірі протягом 30 календарних днів з дня отримання нею листа або звернутись до КП «Жмеринкаводоканал» для укладення договору про реструктуризацію заборгованості. Їй було повідомлено, що у разі не вчинення нею таких дій, КП «Жмеринкаводоканал» буде змушене звернутись до суду з метою примусового стягнення заборгованості (а. с. 16).

Даний лист був направлений ОСОБА_1 26 квітня 2023 року та отриманий нею 16 травня 2023 року (а. с. 17).

Згідно інформації із УДМС у Вінницькій області ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 32).

Відповідно до свідоцтва про право власності на кв. АДРЕСА_3 ця квартира належить праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а. с. 41).

18 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до керівника КП «Жмеринкаводоканал» із заявою, у якій вказала, що контролер змусив її 17 квітня 2023 року знімати працюючий лічильник 2000 року. Пломба у туалеті згнила від вологи. Установка лічильника коштувала 300 грн., установила вона його сама. Працівники КП «Жмеринкаводоканал» вже місяць не опломбовують його. У зв`язку із бездіяльністю працівників КП «Жмеринкаводоканал» їй було нараховано борг (а. с. 8).

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування у жилих та нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору.

За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді відшкодування збитків (ст. 611 ЦК України).

Статтею 47 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачено, що підприємствам питного водопостачання, яким заподіяна шкода юридичними чи фізичними особами внаслідок порушення ними правил користування системами питного водопостачання, пошкодження цих систем, а також внаслідок створення перешкод у проведенні аварійно-відновлювальних робіт, у забезпеченні нормальної експлуатації систем питного водопостачання або забруднення, засмічення чи виснаження джерел питного водопостачання, збитки відшкодовуються відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Правила користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України, затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року №190 (у редакції від 13 липня 2021 року) (далі Правила), визначають порядок користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення населених пунктів України.

Ці Правила є обов`язковими для всіх споживачів, які отримують послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - споживач), та суб`єктів господарювання, що провадять господарську діяльність у сфері централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення та мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об`єкти, системи централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, і з якими суб`єктом господарювання укладено договір на отримання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (далі - виконавець послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення), замовників послуг з централізованого водопостачання та водовідведення (п. 2 розділу І Правил).

Споживач забезпечує серед іншого доступ представників виконавця послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення для обстеження стану та виконання умов водопостачання та водовідведення споживача, пломбування та зняття показів вузлів/засобів обліку; виконання умов зберігання та забезпечення цілісності вузлів/засобів обліку, пломб та індикаторів впливу магнітного поля; невтручання у роботу вузлів/засобів обліку (п. 9 розділу ІІ Правил).

Самовільним приєднанням до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення вважається, зокрема зафіксовані виконавцем послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення факти пошкодження пломб, індикаторів впливу магнітного поля, втручання у роботу та виведення з ладу вузлів комерційного обліку води (п. 2 розділу IV Правил).

За п. 6 розділу IV Правил у разі самовільного приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення виконавець послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення проводить розрахунок витрат води за пропускною спроможністю водопровідного вводу при швидкості руху води в ній 0,7 м/с та дією її повним перерізом цілодобово або з урахуванням графіка подачі води. Розрахунковий період при самовільному приєднанні встановлюється з дня початку такого приєднання. Якщо дату початку самовільного приєднання виявити неможливо, то період самовільного користування становить тридцять діб.

Без узгодження з виконавцем послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення споживач не має права знімати пломбу (п. 7 розділу VII Правил).

Таким чином, наведеними вище письмовими доказами, що представлені стороною позивача та які визнані судом належними і допустимими, безсумнівно підтверджується факт, безоблікового водовикористання відповідачем ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції, зазначивши, що ОСОБА_1 не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення нею певних платежів в рахунок виконання зобов`язання щодо добровільного відшкодування шкоди, нею не доведено відсутності своєї вини у його невиконанні, що згідно вимог закону є обов`язком особи, яка порушила зобов`язання, вимоги позивача є справедливими, оскільки заявлена до стягнення сума відшкодування завданих збитків в розмірі 9 960,16 грн. узгоджується з наданим розрахунком, не суперечить вимогам закону та не спростовано безпосередньо відповідачем ні в який спосіб, дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем були порушені вимоги згаданих Правил з огляду на те, що у акті відсутні дані про те, що факт відмови ОСОБА_4 від підпису був засвідчений підписами свідків, не приймаються судом до уваги, адже даний факт не вказує беззаперечно на відсутність вини відповідача у вчиненому порушенні, яким нею завдано було шкоди позивачу. Разом з тим, у апеляційній скарзі ОСОБА_4 не заперечує пошкодження цілісності пломбувального дроту за вказаною вище адресою, що з огляду на п. 2 розділу IV Правил є самовільним приєднанням до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення

Посилання скаржника як на підставу для скасування оскаржуваного рішення на те, що суд у рішенні наводив положення із старої редакції Правил, відхиляється апеляційним судом, оскільки як редакція Правил від 26 листопада 2012 року, яка втратила чинність, так і чинна редакція Правил від 13 липня 2021 року місять у собі положення про те, що саме споживач забезпечує цілісність пломб. Разом з тим, апеляційний суд зауважує, що таке порушення судом першої інстанції норм матеріального права не призвело до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до п. п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, ст. 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції слід віднести за рахунок особи, яка подала апеляційну скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Мережко Тетяною Петрівною, залишити без задоволення, рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14 березня 2024 року - без змін.

Понесені скаржником у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції судові витрати залишити за ним.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді: Т. Б. Сало

В. В. Сопрун