Справа № 308/1786/20
У Х В А Л А

про зустрічне забезпечення

18 червня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання Майор Ю.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко» до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців виконавчого комітету Ужгородської міської ради, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Малинич Наталія Анатоліївна, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Петрик Наталія Василівна, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Васіловка Вікторія Олександрівна, про визнання недійсним правочину (договору) відчуження та набуття корпоративних прав (частки у статутному капіталі) та договору дарування квартири,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко» до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців виконавчого комітету Ужгородської міської ради, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Малинич Наталія Анатоліївна, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Петрик Наталія Василівна, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Васіловка Вікторія Олександрівна, про визнання недійсним правочину (договору) відчуження та набуття корпоративних прав (частки у статутному капіталі) та договору дарування квартири.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав до суду заяву у письмовому вигляді про зустрічне забезпечення позову. Мотивуючи клопотання, зазначає, що підставою задоволення позовних вимог, Позивач вказує на те, що у провадженні Господарського суду Закарпатської області перебуває заява ТОВ «ЕТК «Сіко» про поворот виконання судового рішення (ухвали) у справі № 5008/579/2012 шляхом стягнення з ОСОБА_2 вартості незаконно відчуженого нею нерухомого майна товариства у сумі 4 929 832 грн. На думку позивача оспорювані правочини порушують право Товариства отримати виконання рішення суду за рахунок майна, що вибуло з володіння ОСОБА_2 , яка використала право розпорядження майном на шкоду майновим інтересам позивача, а недобросовісні дії ОСОБА_2 є формою зловживання правом. На день розгляду даної справи всі дії, реалізовані у виконавчому провадженні ВП №53186502, відкритому за заявою ОСОБА_2 в якості стягувача, є чинними, результати торгів та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів законними та ніким не скасованими, а підстава заявленого позову зокрема вирішення заяви про поворот виконання судового рішення- відпала. Зазначає, що підстава заявленого позову відпала 16.12.2020 року, постановлені апеляційним судом відмови ТОВ «ЕТК «СІКО» в повороті виконання судового рішення, заходи забезпечення продовжують діяти з 03 лютого 2022 року. Зазначає, що вказані дії завдають значної шкоди відповідачу ОСОБА_2 та тривають понад 2 роки. Зазначає, що у позивача по справі відсутнє будьяке майно на праві приватної власності (нерухоме майно та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 ) перебувало в іпотеці та вибуло на користь ОСОБА_2 . Вказує на те, що згідно щорічної інвентаризації вартість автомобілів на які накладено арешт та заборону відчуження становить 6 224 700,00 грн.

Вказані обставини свідчать про необхідність застосування зустрічного забезпечення у вигляді зобов`язання позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко» внести на депозитний рахунок суду 6 224 700,00 грн. для усунення можливих збитків та інших ризиків відповідача ОСОБА_2 , пов`язаних із забезпеченням позову.

Про необхідність застосування зустрічного забезпечення у даній справі зазначає, що виходячи із змісту ст.154 ЦПК України у справі №308/1786/20 слід застосувати зустрічне забезпечення шляхом зобов`язання позивача внести на депозитний рахунок суду грошові кошти в розмірі 6 224 700,00 грн., оскільки у позивача по справі відсутнє будьяке майно на праві приватної власності (нерухоме майно та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 ) перебувало в іпотеці та вибуло на користь ОСОБА_2 .

Представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 подав до суду заяву у письмовому вигляді про зустрічне забезпечення позову. Подану заяву мотивує тим, що підставою задоволення позовних вимог, Позивач вказує на те, що у провадженні Господарського суду Закарпатської області перебуває заява ТОВ «ЕТК «Сіко» про поворот виконання судового рішення (ухвали) у справі № 5008/579/2012 шляхом стягнення з ОСОБА_2 вартості незаконно відчуженого нею нерухомого майна товариства у сумі 4 929 832 грн. У позовній заяві, вказується, що ОСОБА_2 незаконно віджучила корпоративні права в обсязі 100% ТОВ «ЮГ-РЕЙН» та квартиру в АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_5 з метою ухилення від повороту виконання судового рішення. У задоволенні заяви ТОВ «ЕТК «СІКО» про поворот виконання судового рішення (ухвали) Господарського суду Закарпатської області від 25.08.2016 року у справі №5008/579/2012 відмовлено. В решті ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 01.10.2020 у справі №5008/579/2012 залишено без змін. Зазначає, що таким чином на день розгляду даної справи підстава заявленого позову зокрема вирішення заяви про поворот виконання судового рішення відпала, а стосовно ОСОБА_2 відсутні будь-які судові рішення або виконавчі документи чи провадження де остання виступала б боржником, а ТОВ «Експедиційнотранспортна компанія «СІКО» стягувачем.

Наголошує на тому, що підстава заявленого позову відпала 16.12.2020 року , однак заходи забезпечення позову продовжують діяти з 03 червня 2021 року, і відповідачу ОСОБА_5 та її підприємству ТОВ «ЮГ-РЕЙН» вказані дії завдають значної шкоди та тривають майже три роки, а позивач зловживаючи своїми правами подає безпідставні позови.

Також зазначає, що згідно довідки про балансову вартість автомобілів на які накладено арешт та заборону відчуження, балансова вартість арештованих автомобілів становить 6 224 700,00 грн., а ринкова вартість квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 становить 1 628 800,00 гривень. Загальний розмір зустрічного забезпечення позову становить 7 853 500,00 гривень.

Вказані обставини свідчать про необхідність застосування зустрічного забезпечення у вигляді зобов`язання позивача ТОВ «Експедиційнотранспортна компанія «СІКО» внести на депозитний рахунок суду 7 853 500,00 грн. для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача відповідача ОСОБА_5 , пов`язаних із забезпеченням позову.

Про необхідність застосування зустрічного забезпечення у даній справі зазначає, що виходячи із змісту ст.154 ЦПК України у справі №308/1786/20 слід застосувати зустрічне забезпечення шляхом зобов`язання позивача внести на депозитний рахунок суду грошові кошти в розмірі 7 853 500,00 грн., оскільки у позивача по справі відсутнє будь-яке майно на праві приватної власності (нерухоме майно та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 перебувало в іпотеці та вибуло на користь ОСОБА_2 , яка його відчужила ОСОБА_8 ).

30.05.2024 року від представника позивача ОСОБА_9 , надійшло заперечення проти заяви ОСОБА_2 про застосування зустрічного забезпечення. Заперечення мотивує тим, що заява представника відповідача не підлягає задоволенню, позаяк представник ОСОБА_2 фактично діє в майнових інтересах ОСОБА_5 , не маючи для цього ніяких повноважень.

Представник позивача зазначає, що в своїй заяві представник посилається на збитки, які нібито можуть бути завдані вжиттям заходів забезпечення позову. Враховуючи, що за загальним правилом розмір збитків доказується потерпілою стороною, а ніяких доказів ОСОБА_5 не подала, в той час як у ОСОБА_2 взагалі відсутнє будь-яке майно чи корпоративні права, вимога про зустрічне забезпечення представника особи, яка сама себе добровільно позбавила усього майна, є цілком та повністю безпідставною.

Вказує на те, що ухвалою від 03.02.2022 було задоволено заяву позивача про додаткові заходи по забезпеченню позову. Накладено заборону на відчуження чи передачу в заставу транспортних засобів, які належать товариству з обмеженою відповідальністю «ЮГ-Рейн».

Зазначає, що ніяких заяв від ОСОБА_5 стосовно вжиття додаткових заходів забезпечення позову не поступало.

Вказує на те, що відмовляючи в задоволенні апеляційної скарги, Закарпатський апеляційний суд в постанові від 03.10.2022 року дійшов до висновку, що доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для відмови в позові через відмову ТОВ «ЕТК «Сіко» господорським судом у повороті виконання рішення в господарській справі №5008/579/2012 не можуть братися до уваги при вирішенні поставленного ТОВ «ЕТК «Сіко» питання про забезпечення позову, оскільки є припущенням сторони про результат справи.

Вказує, що ТОВ «ЮГ-Рейн» не оскаржувало застосоване ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 03.02.2022 року забезпечення позову, не оскаржувала ухвалу і відповідачка ОСОБА_5 , а апеллянт ОСОБА_2 діяла від власного імені.

З огляду на викладене, зазначає, що питання про забезпечення позову у даній справі вже вирішувалося судами апеляційної та касаційної інстанції, при цьому після ухвалення постанови про додаткове забезпечення правовідносини сторін спору не змінилися, позивач не відновив право власності на незаконно відчужене майно та не отримав відшкодування збитків. Зазначає, що аргументи, які наведено в заяві преставника, вже були розглянуті апеляційним судом та отримали правову оцінку, а відтак позивач просить заяву представника ОСОБА_2 про застосування зустрічного забезпечення залишити без задоволення.

17.06.2024 року від представника позивача ОСОБА_9 , надійшло заперечення проти заяви ОСОБА_5 про застосування зустрічного забезпечення. Заперечення мотивує тим, що підставою для застосування зустрічного забезпечення є обгрунтовані припущення, що забезпечення позову може завдати збитки відповідачу. Тобто у данному випадку відповідачка має довести, яке саме знищення або пошкодження її майна можуть спричинити заходи забезпечення позову, а також те, що заходи забезпечення позову впливають на її доходи та яким саме чином. Зазначає, що питання про забезпечення позову та зустрічне забезпечення у даній справі вже вирішувалося судами апеляційної та касаційної інстанції, при цьому після ухвалення постанови про додаткове забезпечення правовідносини сторін спору не змінилися, позивач не відновив право власності на незаконно відчужене майно та не отримав відшкодування збитків.

Щодо збитків та їхнього розміру , які нібито може зазнати відповідач ОСОБА_5 , позивач зазначає наступне.

Скориставшись бездіяльністю суду першої інстанції щодо реального захисту прав товариства, після відкриття провадження за апеляційною скаргою позивача про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення заборони на відчуження спірної квартири та корпоративних прав, відповідачка ОСОБА_5 вчинила дії, спрямовані на позбавлення судового рішення (якщо воно буде прийняте на користь позивача) ефективності у захисті порушенного права. Змістом цих дій є укладення фіктивного правочину- передача ОСОБА_5 в іпотеку 24.06.2020 року залежній пов`язаній особі ОСОБА_6 , бухгалтеру ТОВ «ЮГ-Рейн» та «Моноліт», де директором була сама ОСОБА_5 спірної квартири для забезпечення виконання зобов`язання (позики) на суму 450 000,00 грн., яку ОСОБА_6 нібито надала роботодавцю.

Зазначає, що ОСОБА_5 також не повідомляла суд про прийняття нею 25.06.2020 року рішення про збільшення статутного капіталу ТОВ «ЮГ-Рейн» з 1000 грн. до 100 000,00 грн., за рахунок залучення внеску ОСОБА_7 , яка є рідною донькою ОСОБА_6 у розмірі 99 000,00 грн та набуття останньою карпоративних прав в обсязі 99% і статусу кінцевого бенефіціарного власника ТОВ «ЮГ-Рейн». Зазначає, що таким чином, на даний час бухгалтер ТОВ «ЮГ-Рейн» ОСОБА_6 є іпотекодержателем спірної квартири, а її дочка ОСОБА_7 власником 99% корпоративних прав ТОВ «ЮГ-Рейн». Відповідачка ОСОБА_5 відповідно є власником 1% корпоративних прав ТОВ «ЮГ-Рейн». Таким чином, позивач звертає увагу на помилковість аргументації представника ОСОБА_5 щодо визначення можливого розміру завданої забезпеченням шкоди.

З огляду на викладене , позивач просить суд заяву представника ОСОБА_5 про застосування зустрічного забезпечення залишити без задоволення.

В судовому засіданні представники відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , подане клопотання підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним у письмовому клопотанні. Просили суд застосувати зустрічне забезпечення позову у даній справі.

Представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 подане клопотання підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у письмовому клопотанні. Просив суд застосувати зустрічне забезпечення позову у даній справі. Наголосив на тому, що стосовно ОСОБА_2 , ОСОБА_5 відсутні будь-які судові рішення або виконавчі документи чи провадження, де остання виступала б боржником, а ТОВ «ЕК Сіко» стягувачем. Наголосив на тому, що 11.04.2017 року приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Хваста М.М. на підставі ст.. 61 ЗУ «Про виконавче провадження» та на підставі постанови та акту про передачу майна стягувачу ОСОБА_10 у рахунок погашення боргу ВП№53186502, посвідчено право власності за ОСОБА_2 на нежитлову будівлю та земельну ділянку та видано Свідоцтво за реєстровим номером 510.

Зазначив, що дані торги ТОВ «ЕК «СІКО» не оскаржувались, в матеріалах виконавчого провадження наявні відомості про обізнаність позивача про їх проведення, та не спростована презумпція правомірності правочину.

Звернув увагу суду на те, що на день розгляду даної справи всі дії, реалізовані у виконавчому провадженні ВП №53186502, відкритому за заявою ОСОБА_2 в якості стягувача, є чинними, результати торгів та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів законними та ніким не скасованими, а підстава заявленого позову зокрема вирішення заяви про поворот виконання судового рішення- відпала.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення клопотання представника відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про застосування зустрічного забезпечення заперечила, просила суд відмовити у задоволенні заявленого клопотання. Зазначила, що відповідачами у поданих заявах не доведено наявність можливих збитків, які можуть бути їм завдані у зв`язку з забезпеченням позову. Наголосила на тому, що дане питання про зустрічне забезпечення позову вже вирішувалося в судовому порядку раніше.

Відповідач ОСОБА_2 в призначене судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

Відповідач ОСОБА_5 в призначене судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

Представник Ужгородської міської ради в призначене судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Васіловка Вікторія Олександрівна в призначене судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

Приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Малинич Наталія Анатоліївна в призначене судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

Третя особа ОСОБА_6 в призначене судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

Третя особа ОСОБА_7 в призначене судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

Приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Петрик Наталія Василівна в призначене судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

Суд, заслухавши доводи представників відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 , представника позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали цивільної справи в межах заявлених клопотань про застосування зустрічного забезпечення, приходить до наступного.

Відповідно до частин 1,3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Права та обов`язки учасників справи визначені статтею 43 ЦПК України, до яких, з-поміж іншого, належить право подавати заяви та клопотання, у котрих в силу ст. 182 вказаного Кодексу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань, у тому числі й подавати заяви про закриття провадження у справі.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

У ст. 154 ЦПК України не визначено поняття «зустрічне забезпечення».

В частині першій цієї статті лише регламентується можливість суду вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Згідно з ч.1 ст.154 ЦПК Українисуд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Відповідно до частини першої статті 154 ЦПК України метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Отже, на відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що за відсутності обставин, які є обов`язковою умовою застосування зустрічного забезпечення, таке забезпечення є правом, а не обов`язком суду. Це питання віднесено на розсуд суду і застосовується у разі наявних до того обґрунтованих сумнівів щодо безперешкодного можливого відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Відповідно до ч. 4 ст.154 ЦПК України, зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Відповідно ч.5 ст.154 ЦПК України, розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Відповідно ч.6,7,8 ст.154 ЦПК України, питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення. В ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник у порядку зустрічного забезпечення.Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

Зустрічне забезпечення за своїм правовим змістом є гарантією відшкодування можливих для відповідача збитків. Такий інститут має на меті забезпечити певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів.

При вирішенні заяви про застосування зустрічного забезпечення, суд вирішує не спір між сторонами, а співмірність зустрічного забезпечення із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Відповідно ч.ч.9,10 ст.154 ЦПК України,особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення. Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Слід також зазначити, що категорія «збитки» регламентується нормами матеріального права в межах Цивільного кодексу України.

Збитками відповідно до ст. 22 ЦК України є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, a також витрати, які особа здійснила або мусить здійснити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Законодавець встановленням права відшкодування збитків у визначених випадках керується мотивами, що спрямовані на захист відповідача, який з вини позивача необґрунтовано зазнав збитків, пов`язаних із виконанням ухвали про забезпечення позову. Тому, в разі виникнення спірних питань щодо відшкодування збитків, суд має тлумачити норми права, враховуючи мотиви законодавця. Право на відшкодування збитків, пов`язаних із виконанням ухвали про забезпечення позову, захищає права та інтереси відповідача, який необґрунтовано з вини особи, на користь якої було вжиті заходи забезпечення позову, зазнав збитків. Далі відповідач має право заявити позов про відшкодування збитків, що викликані заходами забезпечення позову.

Таким чином, дослідження та аналіз норм чинного цивільного процесуального законодавства України щодо правової регламентації зустрічного забезпечення та регламентації поняття збитки у цивільному законодавстві України свідчить про те, що стаття 154 ЦПК України регламентує захист інтересів відповідача саме від матеріальних збитків, які він може понести у зв`язку з забезпеченням позову позивача.

Як убачається з матеріалів справи між сторонами виник спір щодо визнання недійсним правочину (договору) відчуження корпоративних прав (частки у статутному капіталі) та договору дарування квартири.

Судом встановлено, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 03.02.2022 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко» про забезпечення позову в цивільній справі задоволено. Заборонено вчиняти дії (видавати довіреності, розпорядження та інші дії) щодо: продажу/дарування або укладення будь-якого іншого правочину щодо майна та/або спірних корпоративних прав на користь третіх осіб, закладання майна товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-Рейн» та/або корпоративних прав щодо нього у заставу або будь-який інший вид забезпечення зобов`язань за рахунок майна товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-Рейн» чи відповідних корпоративних прав; накладено заборону на відчуження чи передачу в заставу транспортних засобів, які належать товариству з обмеженою відповідальністю «ЮГ-Рейн», а саме транспортних засобів з державними номерними знаками: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

На час розгляду питання про забезпечення позову, заяв про зустрічне забезпечення не надходило.

На відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову`передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що згідно витягу з ЄДР станом на 13.06.2024 року власником ТОВ «ЮГ-Рейн» є ОСОБА_7 (99%), ОСОБА_5 (1%). ОСОБА_7 є кінцевим бенефіціарним власником підприємства.

Судом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №190781032 від 29.11.2019 року власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_5 .

Звертаючись до суду з заявою про зустрічне забезпечення позову, відповідач ОСОБА_5 обґрунтовувала свою заяву тим, що позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, та визначений судом вид забезпечення позову може спричинити їй матеріальні збитки.

Разом з тим, суд враховує, що відомостей про наявність у позивача майна в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з урахуванням конкретних обставин справи, у суду наявні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_5 про зустрічне забезпечення позову.

На думку суду, вимоги заявника ОСОБА_5 та наведені в тексті заяви обставини, пов`язані з відсутністю даних про те, що позивач має зареєстроване в установленому законом порядку майно, що знаходиться на території України, а також з обґрунтованими припущеннями спричинення можливих збитків заявнику, про які йде мова у статті 154 ЦПК України та статті 22 ЦК України.

Визначаючи розмір зустрічного забезпечення судом враховується предмет первісного забезпечення позову, а тому вважає доцільним та співмірним до вжитих заходів забезпечення такого позову, застосувати заходи зустрічного забезпечення у сумі 1 000 000,00 (один мільйон гривень 00 коп.) гривень.

З огляду на викладені вище фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що заходи зустрічного забезпечення, які заявлені відповідачем є обґрунтованими, оскільки невжиття таких заходів може призвести до неможливості забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, а тому вважає, що з метою забезпечення рівності учасників справи, слід застосувати заходи зустрічного забезпечення, шляхом зобов`язання позивача внести на депозитний рахунок суду грошові кошти в розмірі 1 000 000,00 (один мільйон гривень 00 коп.) гривень, що буде відповідати вимогам законності та справедливості.

Суд також враховує інтереси відповідача ОСОБА_5 , права якої можуть бути порушені шляхом вжиття заходів забезпечення позову, тому дійшов висновку щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення на суму 1 000 000,00 (один мільйон гривень 00 коп.) гривень з метою забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

При цьому судом враховано вимоги щодо співмірності зустрічного забезпечення із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідачка.

Доводи представника позивача про ненадання доказів понесення можливих збитків ОСОБА_5 , які можуть бути завданні в результаті забезпечення позову, суд відхиляє, оскільки вони не виключають виникнення можливих спірних питань щодо відшкодування збитків.

Поряд з цим суд також вважає за необхідне роз`яснити, що позивач протягом десяти днів з дня постановлення ухвали має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення, а також, що якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Щодо клопотання ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення позову.

Як встановлено судом з матеріалів справи , предметом даного позову є визнання недійсним правочину (договору) відчуження та набуття корпоративних прав (частки у статутному капіталі) та договору дарування квартири.

Згідно оспорюваних договорів вбачаєься, що 22 листопада 2019 року ОСОБА_2 відчужила своїй матері - ОСОБА_5 на підставі договору відчуження корпоративні права (частку у статутному капіталі) в обсязі 100% товариства з обмеженою відповідальності «ЮГ-РЕЙН». 22 листопада 2019 року на підставі договору дарування вона подарувала своїй матері ОСОБА_5 квартиру.

Таким чином, на даний час ОСОБА_2 не є власником товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-Рейн» та квартири за адресою: АДРЕСА_2 , а тому відповідачкою не наведено підстав для задоволення поданого нею клопотання про застосування зустрічного забезпечення позову, оскільки суд не вбачає підстав для настання для неї можливих збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові та їх відшкодування ОСОБА_2 .

На думку суду, відповідачем ОСОБА_2 не надано доказів, що внаслідок вжиття заходів забезпечення позову їй у майбутньому можуть бути спричинені збитки в розмірі 6 224 700,00 грн., за для відвернення яких необхідно застосувати зустрічне забезпечення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 поданої в особі уповноваженого представника відповідача адвоката Пітух В.І. про застосування зустрічного забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.149,150,153-157 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 поданої в особі уповноваженого представника відповідача адвоката Пітух В.І. про застосування зустрічного забезпечення позову - відмовити.

Заяву відповідача ОСОБА_5 подану в особі уповноваженого представника відповідача адвоката Пітух В.І. про застосування зустрічного забезпечення позову в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко» до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців виконавчого комітету Ужгородської міської ради, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Малинич Наталія Анатоліївна, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Петрик Наталія Василівна, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Васіловка Вікторія Олександрівна, про визнання недійсним правочину (договору) відчуження та набуття корпоративних прав (частки у статутному капіталі) та договору дарування квартири задовольнити частково.

Застосувати зустрічне забезпечення шляхом внесення Товариством з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко», на депозитний рахунок суду 1 000 000,00 (один мільйон гривень 00 коп.) гривень.

Надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко», строк десять календарних днів з дня отримання ухвали про зустрічне забезпечення на внесення грошових коштів на депозитний рахунок суду та зобов`язати його надати документи на підтвердження надання зустрічного забезпечення негайно після внесення грошових коштів на рахунок. (Реквізити для оплати: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37975895; Банк отримувача Казначейство України; ГУК у Зак. обл/Ужгородська тг/22030101; Рахунок отримувача UA0007493)

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до положень ч. 10 ст. 154 ЦПК України, якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала про зустрічне забезпечення може бути оскаржена разом із ухвалою про забезпечення позову або окремо шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому копія ухвали суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної копії ухвали суду.

Дата складання повного тексту ухвали -24.06.2024 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца