Справа № 165/568/23
Провадження № 2/165/57/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди завданої у зв`язку із залиттям квартири

встановив:

20 лютого 2023 року адвокат Свередюк Ю.А. звернулася до суду з позовом в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди завданої у зв`язку із залиттям квартири.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що ОСОБА_3 є єдиним власником квартири АДРЕСА_1 . Житло належить їй на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20 грудня 2002 року та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 листопада 2020 року. Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24 листопада 2020 року, номер запису 39355181. 20 серпня 2022 року у квартирі позивача було виявлено протікання води зверху зі стелі. Комісією у складі голови правління ОСББ «Мрія» та двох свідків встановлено, що залиття квартири відбулося внаслідок виникнення аварійної ситуації в системі водопостачання у квартирі АДРЕСА_2 , що поверхом вище. Вказує, що внаслідок залиття у помешканні позивача пошкоджено стелю, стіни, а також меблі (диван) та паркет. З метою визначення розміру завданої майнової шкоди, її довіритель звернулася до ТзОВ «Володимир Таір-Експерт». Згідно наданого висновку розмір завданого їй матеріального збитку становить 29016 грн. Оскільки між діями відповідача та заподіяною позивачу майновою шкодою є причинно-наслідковий зв`язок, а відповідач у добровільному порядку не відшкодовує завдану їй майнову шкоду, просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 у користь позивача ОСОБА_3 29016 грн. шкоди завданої залиттям квартири, 4000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, 7500 грн. витрат за проведення будівельно-технічної експертизи, а також сплачений при подачі позову до суду судовий збір.

У судове засідання позивач ОСОБА_3 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Її представник адвокат Свередюк Ю.А. позов підтримала. Причиною залиття квартири, належної позивачу, є витік води з квартири зверху, яка належить відповідачу. Даний факт встановлений в присутності двох свідків при безпосередньому їх огляді квартири АДРЕСА_3 . Акт про залиття складений у той же день і у ньому зафіксовані усі необхідні відомості які беззаперечно вказують на вину відповідача, як власника житла, що зверху. Те, що затоплення квартири відбулося не з вини відповідача, останньою не доведено, а вищезазначений акт не спростовано. Просить позов задоволити у повному обсязі

У судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з`явилася. Її представник адвокат Жук Ю.Б. у судовому засіданні позов не визнав. Зазначив, що доказів неналежного утримання відповідачем майна, надано не було. При проведенні огляду житла та при складанні акту огляду (залиття), були допущенні численні порушення, зокрема не зазначено детально наслідків залиття та в порушення п.п.2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій та Додатку №4, не підписано його відповідачем або мешканцями квартири АДРЕСА_2 , тому вважає такий доказ недопустимим та просить його не брати до уваги. Всі заперечення виклав у відзиві, який долучив до справи (а.с.56).

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, заслухавши покази свідків, дослідивши письмові докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов є підставним і підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_4 , належить позивачу ОСОБА_3 . На підтвердження вищевикладеного позивачем долучено: копією договору купівлі-продажу квартири від 20 грудня 2002 року; копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 24 листопада 2020 року і зареєстрованого в реєстрі за №2137. Право власності ОСОБА_3 на майно зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24 листопада 2020 року, номер запису 39355181 (а.с.7-9).

Квартира за адресою: АДРЕСА_5 , належить відповідачу ОСОБА_4 , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за номерами записів №31593277, №31591510 (а.с.32).

Згідно з копією акту, складеного комісією у складі голови правління ОСББ «Мрія» та двох свідків, о 08 годині 20 серпня 2022 року, у квартирі АДРЕСА_1 , було виявлено протікання води зі стелі ванної кімнати, зі стелі та стін (зверху) житлової кімнати, що свідчило про аварійну ситуацію системи водопостачання у 128 квартирі цього ж будинку. Особам, що проживають у цій квартирі було запропоновано перекрити воду у туалеті та обстежити систему водопостачання та водовідведення на предмет тріщин, які могли спричинити підтікання та затоплення 124 квартири. Пошкоджені диван, стіни, стеля та паркет у кімнаті (а.с.12).

Представник відповідача, заперечуючи вимоги позивача, ставить під сумнів достовірність інформації, яка зафіксована у акті від 20 серпня 2022 року та наголошує на недопустимість такого доказу.

Однак, такі доводи не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що вона є головою ОСББ «Мрія». Влітку 2022 року до неї зателефонувала позивач та повідомила про залиття квартири. Внаслідок огляду її квартири, було встановлено, що зі стелі та по стінах у спальні стікає вода, яка утворила калюжі на паркеті та біля вікна, також був мокрим диван, що знаходився у кімнаті. Перебуваючи у вказаному помешканні комісією було встановлено, що витік води стався саме з квартири вище, що за №128 (на п`ятому поверсі). Вона викликала сантехніка та дала йому вказівку перекрити воду. Зазначила, що позивач ОСОБА_3 постійно не проживає в квартирі і відразу по приїзду повідомила про затоплення її помешкання. За декілька днів перед вищезазначеною подією на фасаді будинку, між п`ятим та четвертим поверхами (якраз у районі спалень відповідача в нижній частині, позивача у верхній частині) нею та її чоловіком було виявлено мокрі плями, що викликали у них занепокоєння. Перед складанням акту також були присутні представник водоканалу та представник теплокомуненерго, однак вони не були включені до складу комісії, оскільки для цього не було підстав (ними не було виявлено не герметичності водопровідних труб, каналізаційних труб, труб та труб, батарей опалення). Сантехнік повідомив позивача, що його впустили у квартиру відповідача лише у ванну кімнату квартир АДРЕСА_2 , саме у туалет він не потрапив, а згодом (на наступний день) ним було виявлено, що у туалеті, з труби розташованої між зливним бачком та унітазом, при натисканні кнопки зливу текла вода на підлогу, яка й стікала на поверх нижче.

Допитаниа у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що вона є сусідкою як позивача так і відповідача. Влітку, приблизно два роки тому (більш точного часу не пам`ятає) вона піднімався сходинками загального коридору, що в будинку АДРЕСА_6 і почула зойки з квартири позивача ОСОБА_3 . На її запитання: "Що сталось?", остання повідомила, що в її квартирі ллється вода. Зайшовши в належне останній помешкання нею було виявлено, що стеля та стіни малої кімнати, а також диван мокрі, а паркет здувся. За наслідками події та за її участі був складений відповідний акт про залиття квартири позивача. Даний документ нею був підписаний. Також підтвердила, що мешканці квартири АДРЕСА_2 для огляду нікого не впускали, а воду перекрили в підвалі. В куті на рівні п`ятого поверху зі сторони фасаду будинку вона бачила мокру мокра пляму, а в середині квартири позивача вона бачила, що з п`ятого на четвертий поверх текла вода.

Судом не було здобуто жодних доказів, які б вказували про упередженість допитаних свідків у результаті розгляду даної справи. Кожен із свідків будучи попереджений судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від дачі показань за ст. 384, ст.385 КК України.

Усі ушкодження в квартирі АДРЕСА_3 (помешкання позивача) внаслідок її залиття підтверджуються також фототаблицями, які датовані 30 серпням 2022 року та долучені експертом до висновку й покладені в його основу.

Відтак, акт від 20 серпня 2022 року є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом у справі і відсутні будь-які правові підстави ставити цей доказ під сумнів та/або не брати його до уваги.

Те, що відповідач та/або мешканці квартири АДРЕСА_2 не підписали акт про залиття квартири і не ознайомилися з його змістом, з огляду на встановлені у справі обставини, в жодній мірі не впливає на його достовірність.

Тому заперечення сторони відповідача у даній частині суд оцінює критично та до уваги не приймає.

Статтею 322 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.382 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживанні. Власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку

Згідно з ч.1, ч.2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст.319 ЦК України, власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, тощо.

Згідно п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 №45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; проводити за власні кошти ремонт квартири; забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання.

Отже, відповідальність за належний стан санітарно-технічного обладнання у квартирі несе безпосередньо її власник.

Відповідач ОСОБА_4 , як власник квартири, зобов`язана дотримуватись правил користування приміщеннями житлових будинків, слідкувати за санітарно-технічним обладнанням в квартирі, яка є її власністю та докладати зусиль для того, щоб не порушити права інших осіб, не завдати їм шкоди, що виливає з вимог ст.13 ЦК України.

У п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, зокрема шкода; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача; вина.

Згідно з висновком ТзОВ «Володимир Таір-Експерт» від 05 вересня 2022 року вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно провести для усунення пошкоджень приміщень квартири АДРЕСА_7 , внаслідок її залиття, складає 29016 грн. Вищевказана сума шкоди підтверджується локальним кошторисом №02-01-01, що долучений до висновку (а.с. 10-20). Висновок експертизи не був спростований відповідачем та його представником, а тому судом вважається належним та допустимим доказом.

Діями відповідача ОСОБА_4 , як власника квартири АДРЕСА_2 , яка не забезпечила належне утримання санітарно-технічного обладнання в помешканні, та заподіянням майнової шкоди, яка виразилася у пошкодженні майна, внаслідок залиття квартири належної позивачу ОСОБА_3 , встановлений причинно-наслідковий зв`язок, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_4 , як власника квартири, слід стягнути на користь позивача ОСОБА_3 29016 грн. майнової шкоди, завданої у зв`язку із залиттям квартири.

Оскільки суд позов задоволює, тому відповідно до вимог ст.141 ЦПК України стягує з відповідача ОСОБА_4 в користь позивача ОСОБА_3 усі понесені нею судові витрати у справі, які підтверджуються документально та включають: 1073,60 грн. судового збору (а.с.5); 4000 грн. витрат, понесених на професійну правничу допомогу (а.с.33-37; витрати на проведення судової експертизи в сумі 7500 грн. (а.с.31).

Керуючись ст.12, ст.81, ст.137, ст.141, ст.259, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268 ЦПК України, на підставі ст.1166, ст.1167 ЦК України, ст.177, ст.179, ст.190 ЖК України

ухвалив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 ) в користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 ) 29 016 (двадцять дев`ять тисяч шістнадцять) грн. майнової шкоди, завданої у зв`язку із залиттям квартири.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 ) в користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 ) 7500 (сім тисяч п`ятсот) грн. витрат, понесених на проведення будівельно-технічної експертизи, 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. судового збору та 4 000 (чотири тисячі) грн. витрат, понесених на професійну правничу допомогу, а всього 12 573 (дванадцять тисяч п`ятсот сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 04 квітня 2024 року.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк