Номер провадження: 22-ц/813/4918/24
Справа № 501/793/24
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М.І.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 501/793/24

Провадження номер: 22-ц/813/4918/24

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- заявник Товариство з обмеженою відповідальністю ДП «Моноліт-Сервіс»,

- боржник ОСОБА_1 ,

розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ДП «Моноліт-Сервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг за постачання теплової енергії, за апеляційною скаргою адвоката Гліщинського Ярослава Валентиновича, діючого від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 20 березня 2024 року, про повернення заяви, постановлену під головуванням судді Петрюченко М.І.,

встановив:

2. Описова частина

Короткий зміст заяви про видачу судового наказу

У лютому 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю ДП «Моноліт-Сервіс», звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії, у якій просить суд видати наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДП «Моноліт-Сервіс» суму основного боргу, за період з 01.11.2023 року по 01.02.2024 року, в розмірі 8 503,06 грн. та судовий збір у розмірі - 302,80 грн. (а. с. 2 - 2 зворотна сторона).

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

11 березня 2024 року Іллічівським міським судом Одеської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДП «Моноліт-Сервіс» заборгованості за постачання теплової енергії у розмірі 8 503,06 грн. та судового збору в розмірі - 302,80 грн. (а. с. 22).

Короткий зміст заяви про скасування судового наказу

19 березня 2024 року адвоката Гліщинський Ярослав Валентинович, діючий від імені ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про скасування вищевказаного судового наказу від 11.03.202 4 року.

Адвокат Гліщинський Я.В., діючий від імені ОСОБА_1 , обґрунтовує вимоги заяви тим, що до заяви про видачу судового наказу не було додано копію укладеного з ним договору на постачання тепла. Зазначає, що ОСББ «Радісна двадцять один» перерахувало ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» грошові кошти за постачання теплової енергії, що спростовує вимоги заявника. Наданий заявником розрахунок не містить деталізації складових частин плати та обсягів споживання послуг. Безпідставним є позиція заявника про стягнення боргу, починаючи з 01 листопада 2023 року.

Короткий зміст ухвали суду, мотивування його висновків

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 21 березня 2024 року заяву представник боржника ОСОБА_2 про скасування судового наказу повернуто боржнику без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що боржником в порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 170 ЦПК України не зазначено про необґрунтованість вимог стягувача (а. с. 36 37).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Адвокат Гліщинський Ярослав Валентинович, діючий від імені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Апелянт зазначає, заява про скасування судового наказу може бути повернута боржнику виключно у визначених ЦПК України випадках. За відсутності таких підстав суд має постановити ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду з тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. Не відповідають дійсності висновки суду про , те, що боржником не зазначено про необґрунтованість вимог стягувача (а. с. 38 - 41).

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.04.2024 року апеляційну скаргу адвоката Гліщинського Ярослава Валентиновича, діючого від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 20 березня 2024 року залишено без руху (а. с. 48 - 48 зворотна сторона).

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом подано до суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.04.2024 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою адвоката Гліщинського Ярослава Валентиновича, діючого від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 20 березня 2024 року (а. с. 54 - 54 зворотна сторона).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.07.2024 закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її учасників

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6. 9, 10, 14, 19, 37 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників.

3. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Гліщинського Ярослава Валентиновича, діючого від імені ОСОБА_1 , підлягає задоволенню.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

29.02.2024 року ТОВ «ДП «Моноліт-Сервіс» звернулось до суду з суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника заборгованості за постачання теплової енергії за період з 01.11.2023 року по 01.02.2024 року (а. с. 2).

11 березня 2024 року Іллічівським міським судом Одеської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДП «Моноліт-Сервіс» заборгованості за постачання теплової енергії у розмірі 8 503,06 грн. та судового збору в розмірі - 302,80 грн..

19 березня 2024 року адвокат Гліщинський Ярослав Валентинович, діючий від імені ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 20 березня 2024 року заяву адвоката Гліщинського Ярослава Валентиновича, діючого від імені ОСОБА_1 , про скасування судового наказу повернуто боржнику без розгляду (а. с. 36 - 37).

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення заяви про скасування судового наказу без розгляду.

Мотиви прийняття аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Відповідно до ч. ч. 2 - 5 ст. 170 ЦПК України, заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі. Заява про скасування судового наказу має містити:

1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Заява підписується боржником або його представником.

До заяви про скасування судового наказу додаються: 1)документ, що підтверджує сплату судового збору; 2)документ, що підтверджує повноваження представника боржника,якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Заява про скасування судового наказу подана ОСОБА_3 у передбачений законом п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання копії судового наказу, до неї долучено квитанцію про сплату судового збору, а в частині змісту вона містить необхідні обґрунтування та заперечення.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 ЦПК України, суддя постановляє ухвалу про повернення заяви про скасування судового наказу в єдиному випадку - у разі якщо подано неналежно оформлену заяву про скасування судового наказу.

Разом з тим, за змістом ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 167 ЦПК України судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом.

З огляду на зазначені норми права, у випадку належним чином оформленої заяви про скасування судового наказу з дотриманням строку подання такої заяви, суд вправі тільки скасувати судовий наказ, а стягувач вправі звернутись з тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. Тобто, відсутність можливості апеляційного оскарження судового наказу обумовлена процедурою скасування судового наказу.

Таким чином, законодавець розширивши коло предметів вимог, за якими можна видати судовий наказ, виключивши можливість апеляційного оскарження судових наказів та за наявності нової процедури оскарження судових наказів, яка не передбачає залишення заяви про скасування судового наказу без задоволення, виходив з того, що у випадку незгоди боржника з судовим наказом, такі вимоги стягувача не можна вважати безспірними і вони повинні розглядатись за процедурою спрощеного позовного провадження, у зв`язку з чим судовий наказ повинен бути скасований.

Повертаючи заяву про скасування судового наказу, місцевий суд послався на відсутність у заяві про скасування судового наказу зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що заява про скасування судового наказу містить посилання щодо необґрунтованості вимог стягувача (оплата послуг з постачання тепла з боку ОСББ «Радісна двадцять один», невідповідність розрахунку, тощо).

У зв`язку з тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, а питання скасування судового наказу належить до компетенції суду першої інстанції, необхідно скасувати ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 20 березня 2024 року про повернення заяви про скасування судового наказу. Справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Гліщинського Ярослава Валентиновича, діючого від імені ОСОБА_1 , є доведеними, а тому вона підлягає задоволенню.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1.ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Підстави, порядок та строк касаційного оскарження

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 353, п. 2 ч. 1 ст. 389 учасники справи мають право оскаржити у касаційному порядку ухвалу суду першої інстанції по повернення заяви після її перегляду в апеляційному порядку.

Підстави касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України, зазначені у частині другій цієї статті.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4.Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367,379,381-384,389-391 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Гліщинського Ярослава Валентиновича, діючого від імені ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 20 березня 2024 року про повернення заяви про скасування судового наказу скасувати.

Справу за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого за заявою ТОВ «ДП Моноліт Сервіс» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії з ОСОБА_1 - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе