Справа № 0707/3569/2012
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 грудня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Мацунича М.В., Джуги С.Д.,

за участі секретаря Гусонька З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», в інтересах якого діє адвокат Шкромида В`ячеслав Вікторович, на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2024 року (головуюча суддя Гутій О.В., повний текст ухвали складено 04.10.2024) у справі №0707/3569/2012, за заявою про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа та заміну боржника у виконавчому листі №2/0707/1460/2012 від 19.06.2012

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог

У серпні 2024 року Акціонерне товариство «Таскомбанк» подало до Ужгородського міськрайонного суду заяву про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа та заміни боржника у виконавчому листі №2/0707/1460/2012 від 19.06.2012.

Заяву мотивує тим, що 06.06.2008 між ВАТ «Електрон Банк» (правонаступник ПАТ «Фольксбанк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № KF49826 на суму 115 000,00 дол. США., з датою повернення 03.06.2033. В забезпечення виконання кредитного договору між сторонами було укладено Договір іпотеки від 06.06.2008, згідно з яким в забезпечення надано житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань по кредитному договору Публічне акціонерне товариство «Фольксбанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 292 541,72 грн. 15.03.2011 заочним рішенням суду позов ПАТ «Фольксбанк» про стягнення заборгованості задоволено повністю. Рішення суду набуло законної сили.

Разом з тим заявник зазначає, що 28 березня 2012 року Публічне акціонерне товариство «Фольксбанк» звернулося до Мукачівського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

07.05.2012 Мукачівським міськрайонним судом по справі № 0707/3569/2012 винесено заочне рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» задоволено, звернуто стягнення на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 , шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах, в межах процедури виконавчого провадження, за ціною встановленою в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог ПАТ «Фольксбанк» у розмірі 156 241,12 доларів США.

26.12.2018 ухвалою Мукачівського міськрайонного суду замінено стягувача з ПАТ «Фольксбанк» на АТ «Таскомбанк» у виконавчому листі № 2/0707/1460/2012, виданого 19.06.2012.

Зазначений виконавчий лист подавався стягувачем ПАТ «Фольксбанк» на виконання до державної виконавчої служби, однак такий був повернутий без виконання, у зв`язку з відсутністю зареєстрованого права власності на предмет іпотеки за ОСОБА_1 .

Враховуючи, що право власності на предмет іпотеки зареєстровано на іншу особу, а саме ОСОБА_2 , і банк не міг виконати рішення суду у справі № 0707/3569/2012 - звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, тому ВІЕС БАНК (Фольксбанк) звернувся з позовною заявою до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки (справа № 303/3050/16-ц).

28.07.2017 заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області позов у справі № 303/3050/16-ц задоволено та звернуто стягнення на предмет іпотеки житловий будинок - шляхом продажу на підставі рішення суду від свого імені на користь третіх осіб.

19.12.2017 постановою Апеляційного суду Закарпатської області, апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

12.02.2020 постановою Касаційного цивільного суду Верховного суду скасовано судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій. Ухвалено нове рішення, яким в задоволені позову відмовлено повністю.

В подальшому АТ «Таскомбанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передачу в управління предмету іпотеки, виселення відповідача та інших мешканців (справа № 303/6832/20).

17.08.2021 рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області відмовлено у позові АТ «Таскомбанк» в повному обсязі. Рішення касаційного суду у цій справі було ухвалено 07.12.2022.

Також заявник вказує, що 22.02.2013 постановою головного державного виконавцем Зейкан В.Л. міського відділу ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, з тих підстав, що власником житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 являється ОСОБА_2 , а тому звернути стягнення на вищевказаний будинок не являється можливим.

Зазначає, що банк був позбавлений можливості здійснити звернення стягнення на предмет іпотеки в межах виконавчого провадження, що стало підставою для подальшого звернення з позовами про звернення стягнення на предмет іпотеки до нового власника (судові процеси у справах 303/3050/16-ц, 303/6832/20).

Заява АТ «Таскомбанк» про заміну боржника у зобов`язанні зумовлена тим, що рішеннями судів, які набрали законної сили у даних провадженнях встановлено, що для звернення стягнення на предмет іпотеки за новим власником єдиним належним способом захисту своїх порушених прав є заміна боржника у виконавчому листі №2/0707/1460/2012, виданому 19.06.2012.

Щодо поновлення пропущеного строку зазначає, що оскільки в рішенні Мукачівського міськрайонного суду від 07.05.2012 по справі №0707/3569/2012 зазначено звернути стягнення на предмет іпотеки з попереднього власника ОСОБА_1 , а власником предмету іпотеки є ОСОБА_2 , у АТ «Таскомбанк» не було можливості не пропустити строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, позаяк державний виконавець не зміг би звернути стягнення на предмет іпотеки і своєї постановою постійно повертав виконавчий лист стягувачу без виконання.

Зазначає, що банк не мав можливості звернутись із заявою до суду про заміну боржника у виконавчому провадженні станом на 2013 рік, оскільки в той час у Верховному суді України не було правової визначеності щодо можливості заміни боржника у виконавчому провадженні на підставі ст. 23 ЗУ «Про іпотеку». Правову позицію щодо заміни боржника з підстав, викладених у поданій банком заяві, зазначено в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01.03.2021 у справі №201/16014/13-ц.

Заявник просив суд замінити боржника у виконавчому листі № 2/0707/1460/2012 від 19.06.2012, виданому Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області у справі № 0707/3569/2012, з ОСОБА_1 на боржника ОСОБА_2 для виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.05.2012 у справі № 0707/3569/2012, та поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 02.10.2024 в задоволенні заяви АТ «Таскомбанк» про поновлення строку для пред`явлення до виконання листа та заміну боржника у виконавчому листі №2/0707/1460/2012 від 19.06.2012 відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання був пропущений ще первісним стягувачем ПАТ «Фольксбанк» до моменту відступлення права вимоги на корись АТ «Таскомбанк».

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Акціонерне товариство «Таскомбанк», в інтересах якого діє адвокат Шкромида В`ячеслав Вікторович, подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 02.10.2024 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву акціонерного товариства та поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання та замінити боржника у виконавчому листі № 2/0707/1460/2012 від 19.06.2012 з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі АТ «ТАСКОМБАНК» зазначив, що звертаючись до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою на підтвердження поважності пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2/0707/1460/2012 виданого 19.06.2012, банк як підстави зазначав наявність судових проваджень у справах № 303/3050/16-ц та № 303/6832/20.

Зокрема, у справі № 303/3050/16-ц остаточне рішення ухвалено 12.02.2020 Постановою Касаційного цивільного суду, яким скасовано заочне рішення суду першої інстанції, разом з рішенням апеляційної інстанції та ухвалено нове рішення, яким у задоволені позову відмовлено повністю (оскільки вимоги банку відносяться до позасудових, а Банк просив ухвалити рішення суду про продаж предмету іпотеку від власного імені). У зв`язку з відмовою в задоволені позову по справі № 303/3050/16-ц, так як на дату ухвалення Касаційним цивільним судом (12.02.2020) вже помінялася судова практика й позовні вимоги, заявлені ПАТ «ВіЕС БАНК», вже були віднесені до позасудових, це стало підставою для подання вже АТ «ТАСКОМБАНК» нового позову до суду (справа № 303/6832/20).

В зазначеній справі (303/6832/20) банк вже сформував позовні вимоги про продаж предмету іпотеки шляхом продажу в межах виконавчого провадженні. Остаточне рішення суду в цій справі ухвалено 07.12.2022 .

Таким чином, АТ «ТАСКОМБАНК», як правонаступник ПАТ «ВіЕС БАНК» зазначає, що причини пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважними, оскільки: - виконавчий документ № 2/0707/1460/2012 був пред`явлений до виконання та повернутий у зв`язку з неможливості його виконання. Отже, ані ПАТ «ВіЕС БАНК», ані АТ «ТАСКОМБАНК» не могли його пред`явити до виконання, оскільки його виконати, виходячи з позовних вимог не можливо; - ПАТ «ВіЕС БАНК» після отримання постанови про повернення виконавчого документу без виконання, подав позовну заяву про звернення стягнення на предмет іпотеки з ОСОБА_2 . Зазначене будо необхідним для того, щоб замінити боржника з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 (справа № 303/3050/16-ц). - АТ «ТАСКОМБАНК» після ухвалення остаточного рішення суду у справі № 303/3050/16-ц подав новий позов (справа № 303/6832/20). В зазначеній справі № Касаційний цивільний суд у складі Верховного суду підтвердив права іпотеки у АТ «ТАСКОМБАНК» та дійшов висновку про відсутність необхідності визнавати право іпотеки за новим власником, а здійснити заміну боржника у виконавчого провадженні. Отже у проміжок часу, в якому АТ «ТАСКОМБАНК», як правонаступником, було пропущено строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання, банками вчинялись дії на захист свого права звернення на предмет іпотеки, а не просто внаслідок бездіяльності або власної недбалості.

Межі розгляду апеляційної скарги

Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Так, відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Положеннями частини першої статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Застосовані норми права та фактичні обставини справи

Судом встановлено, що заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.03.2011 задоволено позов ПАТ «Фольксбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість за кредитним договором №KF 49826 від 06.06.2008 року у розмірі 1292541,72 гривень, 1700 гривень судового збору та 120 гривень на відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Рішення набуло законної сили (а.с. 71-73).

На підставі вказаного рішення постановою приватного виконавця Ярошевського Д.А. від 02.02.2021 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-548/11, виданого 02.12.2011 (а.с. 77-78).

28 березня 2012 року Публічне акціонерне товариство «Фольксбанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суд від 07.05.2012 по справі № 0707/3569/2012 (провадження № 2/0707/1460/2012) звернуто стягнення на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 , шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах, в межах процедури виконавчого провадження, за ціною встановленою в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог ПАТ «Фольксбанк» у розмірі 156241,12 доларів США. (а.с.79-82).

19.06.2012 на виконання вказаного рішення суду, видано виконавчий лист № 2/0707/1460/2012.

Постановою державного виконавця від 22.02.2013 виконавчий лист № 2/0707/1460/2012, виданий 19.06.2012, повернуто стягувачу у зв`язку з тим, що власником житлового будинку, що розташований: в АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 , а не боржник ОСОБА_3 (а.с. 83).

З матеріалів справи вбачається, що АТ «Таскомбанк» набуло права вимоги до боржника 16.10.2018.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 26.12.2018 замінено стягувача з ПАТ «Фольксбанк» на АТ «Таскомбанк» у виконавчому листі № 2/0707/1460/2012, виданого Мукачівським міськрайонним судом 19.06.2012 про звернення стягнення на житловий будинок (а.с.88-89).

Також встановлено, що ВІЕС БАНК (Фольксбанк) звернувся з позовною заявою до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки (справа № 303/3050/16-ц), оскільки право власності на предмет іпотеки зареєстровано на ОСОБА_2

28.07.2017 заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області у справі № 303/3050/16-ц, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 19.12.2017, позов було задоволено та звернуто стягнення на предмет іпотеки житловий будинок - шляхом продажу на підставі рішення суду від свого імені на користь третіх осіб.

12.02.2020 постановою Касаційного цивільного суду Верховного суду скасовано судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій. Ухвалено нове рішення, яким в задоволені позову відмовлено повністю.

В подальшому АТ «Таскомбанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передачу в управління предмету іпотеки, виселення відповідача та інших мешканців. 17.08.2021 рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області у справі № 303/6832/20 відмовлено у позові АТ «Таскомбанк» в повному обсязі. Постановою Закарпатського апеляційного суду від 06.07.2022 рішення Мукачівського міськрайонного суду скасовано, у позові АТ «Таскомбанк» відмовлено за безпідставністю та необгрунтованістю. Постановою Верхового суду України від 07.12.2022 постанову Закарпатського апеляційного суду залишено без змін (а.с.124-134).

Таким чином, банк, посилаючись на судові процеси в справах № 303/3050/16-ц та № 303/6832/20, стверджує, що був позбавлений можливості здійснити звернення стягнення на предмет іпотеки в межах виконавчого провадження, оскільки іпотечне майно вибуло із власності боржника.

Враховуючи, що виконавчий лист № 2/0707/1460/2012, виданий 19.06.2012, було повернуто стягувачу постановою державного виконавця від 22.02.2013, з урахуванням положень ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV, який діяв станом на 2013 рік, суд першої інстанції встановив, що строк пред`явлення виконавчого листа №2/0707/1460/2012, виданого 19.06.2012, до виконання, закінчився 22.02.2014.

Частинами 1, 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтю 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Отже, законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

У разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва (частини1, 2 статті 23 вищенаведеного Закону), іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у випадку, якщо до відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована сторона), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 18.01.2013, що діяла на час повернення стягувачу виконавчого документа) виконавчі документи могли бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.3 ст. 23 вказаного закону, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення. Частиною 2 ст. 23 Закону встановлено, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Відповідно до ст. 433 Цивільного процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути поновлений судом за умови, якщо заявник доведе належними і допустимими доказами існування обставин, які об`єктивно перешкоджали йому вчинити процесуальну дію у встановлений законом строк.

Аналіз змісту даних норм дає підстави для висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

З огляду на зазначене, строк потрібно відраховувати саме з дати винесення постанови про повернення виконавчого документа.

Виконавчий лист № 2/0707/1460/2012, виданий Мукачівським міськрайонним судом 19.06.2012, було повернуто стягувачу постановою державного виконавця від 22.02.2013, у зв`язку з тим, що власником житлового будинку, що розташований: в АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , а не боржник ОСОБА_3 (а.с. 83).

Таким чином, відповідно до статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» (у відповідній редакції) строк пред`явлення виконавчого листа до виконання у стягувача закінчився в лютому 2014 року.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа був пропущений ще первісним стягувачем - ПАТ «Фольксбанк», задовго до моменту відступлення прав вимоги на користь АТ «Таскомбанк», а станом на 26.12.2018 АТ «Таскомбанк» було достеменно відомо про винесення постанов про повернення виконавчого листа у справі № 2/0707/1460/2012, а жодних доказів, які б свідчили про непереборні обставини, які унеможливлювали чи істотно утруднювали звернення стягувача із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання і протягом періоду із 26.12.2018 по 08.08.2024 заявником не надано.

Купуючи у первісного стягувача право вимоги за тривалими борговими зобов`язаннями, новий кредитор мав змогу реально оцінювати ризики купівлі активів за простроченими зобов`язаннями, оскільки йому нести тягар настання негативних наслідків у разі таких прострочень, в тому числі, з приводу пропущення первісним стягувачем строків для пред`явлення виконавчих документів до виконання.

З матеріалів справи вбачається, що до спливу строків пред`явлення виконавчого листа до виконання первісний кредитор також не звертався з вимогою про заміну боржника у виконавчому провадженні.

Посилання апелянта на наявність судових проваджень у справах № 303/3050/16-ц та № 303/6832/20, у яких розглядались вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки до нового власника ОСОБА_2 , колегія суддів не бере до уваги. Так, стягувачу уже з постанови державного виконавця від 22.02.2013 було відомо, що власником предмета іпотеки є ОСОБА_2 . Проте ВІЕС БАНК (Фольксбанк) звернувся з позовною заявою до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки лише у 2016 році (справа № 303/3050/16-ц). Тобто, за захистом свого права як іпотекодержателя первісний кредитор звернувся після закінчення річного строку, передбаченого діючим на той час Законом України «Про виконавче провадження».

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання.

Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного суду України від 18.01.2022 року у справі № 34/425 (Провадження № 12-69гс21).

Оскільки підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання немає, тому суд першої інстанції правомірно не вбачав підстав для задоволення заяви про заміну боржника у виконавчому листі № 2/0707/1460/2012 від 19.06.2012 року.

Висновки апеляційного суду

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Відповідно до статті 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 374, ст.ст. 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», в інтересах якого діє адвокат Шкромида В`ячеслав Вікторович залишити без задоволення.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 грудня 2024 року.

Головуюча:

Судді: