ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________________________________
справа № 638/737/22
провадження № 22-з/818/102/24
Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді: Тичкової О.Ю.,
суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П.
за участю секретаря судового засідання Тітченко О.В.
учасники справи:
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус ХМНО Лавінда Наталія Олександрівна, нотаріус Шостої ХМДНК Афанас`єва Світлана Євгенівна
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків заяву ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції та стягнення судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції,-
У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом після уточнення якого просила визнати факт прийняття спадщини ОСОБА_4 за ОСОБА_5 , визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_1 та застосувати наслідки недійсності, визнати право власності ОСОБА_1 на квартиру за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за ОСОБА_4 , витребувати квартиру за адресою АДРЕСА_1 у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .
Постановою Харківського апеляційного суду від 04.04.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2021 року задоволено частково.
Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .

Визнано право власності ОСОБА_1 на квартиру за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за ОСОБА_4 .

Витребувано квартиру за адресою АДРЕСА_1 у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . В решті позовних вимог - відмовлено.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2023 року - задоволено.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2023 року - скасовано.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору 3998 (три тисячі дев`ятсот дев`яносто вісім) грн 75 грн за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

08 квітня 2024 року скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до апеляційного суду з клопотанням про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн та судового збору сплаченого в суді першої інстанції в сумі 2460,70 грн.

Заява мотивована тим, що у відповідності до вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України сума сплачених у витрат на професійну правничу допомогу за результатами розгляду справи у суді першої інстанції дорівнює 20 000,00 гривень, у зв`язку із чим надано опис робіт та інші підтверджуючі документи.

25 січня 2022 року позивачка звернулась за правничою допомогою до адвоката Романченко Олексія та уклала з АБ «ОЛЕКСІЯ РОМАНЧЕНКО» договір про надання правової допомоги № 25/01-2022 ( надалі Договір). Пунктом 6.1. Договору № 25/01-2022 визначена вартість послуг адвоката - 5 000,00 грн строк договору - до 31 грудня 2022 року. Для виправлення недоліків та обґрунтування позовних вимог належними доказами та релевантними правовими висновками Верховного Суду, адвокатом Романченко надано письмову консультацію по справі № 638/737/22 від 26 січня 2022 року, що передбачена ст. 19 спеціального Закону. 29 грудня 2022 року Позивачем та адвокатом Романченко підписано акт виконаних робіт № 1 від 29 грудня 2022 року на підтвердження надання та отримання правничої допомоги в рамках Договору вартістю 5 000,00 грн. Надалі, між позивачем та зазначеним адвокатським бюро укладено новий договір про надання правової допомоги № 18/04-2023 від 06 квітня 2023 року, погодження вартості якої здійснюється шляхом укладення додаткових угод( п. 6.2. Договору від 06 квітня 2023 року). 06 серпня 2023 року між позивачем та адвокатським бюро укладено додаткову угоду № 1 від 06 серпня 2023 року про фіксовану вартість правничих послуг по справі № 638/737/22 в розмірі 15 000,00 грн. Після ухвалення рішення по справі, 22 вересня 2023 року, сторонами підписано акт виконаних робіт № 1 від 22 вересня 2023 року.

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до суду апеляційної інстанції від відповідачки не надходило.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви про ухвалення у справі додаткового судового рішення, дійшла висновку, що заява підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у позовній заяві представник позивача зазначав, що позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн та очікувані витрати складають 10 000,00 грн посилався на те, що докази понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції будуть подані до суду.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволення. Питання відшкодування судових витрат понесених на правничу допомогу не вирішувалось.

Постановою Харківського апеляційного суду від 04 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2021 року задоволено частково. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2023 року - скасовано. Ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову. Визнано право власності ОСОБА_1 на квартиру за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за ОСОБА_4 . Витребувано квартиру за адресою АДРЕСА_1 у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . В решті позовних вимог - відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2023 року - задоволено. Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2023 року - скасовано. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору 3998 (три тисячі дев`ятсот дев`яносто вісім) грн 75 грн за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Заява адвоката Сергієнко К.С. про ухвалення додаткового рішення суду була подана електронною поштою 08 квітня 2024 року.

Згідно з п.п. «б, в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції у випадку скасування або зміни судового рішення зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України).

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. (ч. 3, ст. 270 ЦПК України).

Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Як убачається з матеріалів справи, Харківського апеляційного суду від 04.04.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково, проте питання про стягнення витрат на правничу допомогу понесених у суді першої інстанції не вирішувалось.

Судом встановлено, що 25 січня 2022 року позивачка звернулась за правничою допомогою до адвоката Романченко Олексія та уклала з АБ «ОЛЕКСІЯ РОМАНЧЕНКО» Договір про надання правової допомоги № 25/01-2022. В п. 1.1. Договору № 25/01-2022 зазначено про надання правової допомоги в по справі № 638/737/22. В п. 6.1. Договору № 25/01-2022 зазначено про вартість послуг за цим Договором в розмірі 5 000,00 грн. В п. 6.1. Договору № 25/01-2022 зазначено про дію договору до 31 грудня 2022 року. Для виправлення недоліків та обґрунтування позовних вимог належними доказами та релевантними правовими висновками Верховного Суду, адвокатом О. Романченко надано письмову консультацію по справі № 638/737/22 від 26 січня 2022 року, що передбачена ст. 19 спеціального Закону. 29 грудня 2022 року Позивачем та адвокатом О. Романченко підписано Акт виконаних робіт № 1 від 29 грудня 2022 року, якому підтверджено надання та отримання правничої допомоги в рамках Договору № 25/01-2022 вартістю 5 000,00 грн. Надалі, між Позивачем та вказаним АБ укладено новий Договір про надання правової допомоги № 18/04-2023 від 06 квітня 2023 року. В п. 1.1. Договору № 18/04-2023 зазначено про надання правової допомоги по справі № 638/737/22. В п. 6.2. Договору № 18/04-2023 зазначено про погодження вартості правничої допомоги укладанням додаткових угод. Копії ордеру та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Романченко знаходяться в матеріалах справи. 06 серпня 2023 року між Позивачем та вказаним АБ укладено Додаткову угоду № 1 від 06 серпня 2023 року про фіксовану вартість правничих послуг по справі № 638/737/22 в розмірі 15 000,00 грн. Після ухвалення рішення по справі, 22 вересня 2023 року, сторонами підписано Акт виконаних робіт № 1 від 22 вересня 2023 року.

За результатами розгляду судом апеляційної інстанції справи позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, а тому є підстави для стягнення витрат понесених на правничу допомогу в суді першої інстанції судом апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI ( надалі Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Клопотань про зменшення витрат на правничу допомогу з боку ОСОБА_2 не надходило.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, а тому витрати на правничу допомогу підлягають стягненню пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи викладене вище, заяву ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогув суді першої інстанції належить задовольнити частково, ухвалити у справі додаткову постанову, якою стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп понесені в суді першої інстанції.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 , яка діяла в інтересах ОСОБА_1 заяву про стягнення з відповідачки на користь позивачки судового збору в суді першої інстанції не підтримала, тому що зазначене питання було вирішено судом апеляційної інстанції під час ухвалення рішення у дійсній справі. Тому в цій частині заява ОСОБА_3 , яка діяла в інтересах ОСОБА_1 судовою колегією не вирішувалась.

Керуючись ст. ст.133,137,141,246,270 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогув суді першої інстанції задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп, понесені в суді першої інстанції.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24.06.2024

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук