Номер провадження 2/754/6322/24
РІШЕННЯ

Іменем України

17 грудня 2024 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого - судді Галась І.А.,

при секретарі - Кирилова А.

за відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району міста Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території,

ВСТАНОВИВ:

Представник Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району міста Києва» (м. Київ, вул. Миколи Закревського, 15), звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території. Ціна позову - 9729,41 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що На підставі ордеру № 26184 серія Б від 29.06.1983 р. в житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 були вселені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (на ім`я якого виданий ордер).

Відповідно до Витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, станом на 19.09.2024 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований Відповідач ОСОБА_1 з 11.09.1990 року. Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.08.2024 року, рішенням від 06.04.2012 року за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину 7-1658 від 08.10.2009 року. Також 28.11.2017 року за ОСОБА_1 зареєстровано право спільної часткової власності на 1/2 частину даної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер:2656 від 28.11.2017 року. Таким чином, станом на момент звернення до суду з даним позовом, Відповідач є власником 2/3 частин квартири АДРЕСА_2 .

Відповідач є споживачем послуг, які надає позивач, а саме послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Оскільки відповідач, протягом тривалого часу, ухиляються від виконання своїх обов`язків по сплаті коштів, за послуги, які надає КП «Керуюча компанія», станом на 01.07.2021 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 квартири АДРЕСА_2 перед Виконавцем послуг, а саме: КП «Керуюча компанія», виникла заборгованість по послугам з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з «01» серпня 2021 року по «01» липня 2024 року в розмірі: 12443 грн. 33 коп., відповідно до власності 2/3 частини, заборгованість Відповідача становить 8295,55 грн., з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, що становить 1640,80 грн., а відповідно до власності 2/3 частини- 1093,87 грн., а також три відсотки річних, що становить 509,99 грн., а відповідності до вдасності 2/3 частини -339,99 грн. від простроченої суми.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги, стягнути з відповідача вказані суми заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши при цьому заву, відповідно до змісту якої вбачається, що останній просить проводити розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити та не заперечує проти прийняття про справі заочного рішення.

Відповідач в судове засіданні не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Відзив на позовну заяву до суду не направили, жодних заяв з процесуальних питань від сторін відповідача до суду не надходили.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подала. При цьому, представник позивача у поданій до суду заяві не заперечував проти такого вирішення справи.

Дослідивши письмові матеріали справи та докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Судом встановлено, що на підставі ордеру № 26184 серія Б від 29.06.1983 р. в житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 були вселені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (на ім`я якого виданий ордер).

Відповідно до Витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, станом на 19.09.2024 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований Відповідач ОСОБА_1 з 11.09.1990 року. Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.08.2024 року, рішенням від 06.04.2012 року за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину 7-1658 від 08.10.2009 року. Також 28.11.2017 року за ОСОБА_1 зареєстровано право спільної часткової власності на 1/2 частину даної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер:2656 від 28.11.2017 року.

Згідно рішення Київської міської ради «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» № 270/270 від 09.10.2014 року було створено КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» з метою надання у Деснянському районі м. Києва послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території.

Згідно переліку майна (додаток № 1 до розпорядження Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації) від 06.01.2015 року № 48, будинокЗакревського Миколи 27/2 віднесено до сфери управління Деснянської районної в м. Києві та закріплюється на праві господарського відання за Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва».

Згідно п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ч. 2-4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем.

Відповідно до п. 2.2.1 статуту Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва», предметом діяльності підприємства є утримання житлового і нежилого фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва та закріплений за підприємством на праві господарського відання, а також обслуговування житлового і нежитлового фонду, що не належить до комунальної власності м. Києва, на договірних засадах у встановленому порядку.

На підставі п. 3 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та зважаючи на те, що співвласники багатоквартирного будинку Миколи Закревського, 27/2не визначилися з формою управління, КП «Керуюча компанія» продовжує надавати послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за ціною, яка тотожна тарифу, затвердженому розпорядженням КМДА № 668.

Як зазначає позивач, свої обов`язки, визначені нормативно-правовими актами, КП, як виконавець послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій виконує належним чином, тобто своєчасно та якісно. Проте, відповідач, всупереч діючому законодавству України, протягом тривалого часу, ухиляється від виконання своїх обов`язків по сплаті коштів, за послуги, які надає КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва». У зв`язку з цим, на станом на 01.07.2024 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 квартири АДРЕСА_2 перед Виконавцем послуг, а саме: КП «Керуюча компанія», виникла заборгованість по послугам з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з «01» серпня 2021 року по «01» липня 2024 року в розмірі: 12443 грн. 33 коп.. Відповідно до власності 2/3 частини, заборгованість Відповідача становить 8295,55 грн. а також нараховано інфляційні складові боргу в розмірі 1640,80 грн., відповідно до власності 2/3 частини -1093,87 грн. та 3 % річних в розмірі 509,99 грн., відповідно до власності 2/3 частини - 339,99 грн. Вказані суми позивач просить стягнути з відповідача на його користь.

Частиною 4 ст.319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує.

Відповідно до положення статті 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (ч.3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Відповідно до ч.3 ст. 156 ЖК України, члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.

Із аналізу наведених норм вбачається, що усі повнолітні, дієздатні особи, які проживають квартирі та користуються житлово-комунальними послугами зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири).

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наведений представником позивача розрахунок заборгованості, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтовані, і на час розгляду справи судом відповідачами не надано даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення основної суми боргу в розмірі 8295,55 грн. є обґрунтованими, доведеними, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Що ж стосується вимог позивача про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, то суд зауважує наступне.

Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб із наступним продовженням воєнного стану в Україні та дією такого на момент прийняття судового рішення.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат та 3 % річних на за період з 01.09.2021 року по 01.01.2023 року, та з 01.09.2023 року по 01.06.2024 року Відтак, відповідач зобов`язані сплатити позивачу інфляційні складові боргу в розмірі 1093,87 грн. та 3 % річних в розмірі 339,99 грн., в зв`язку із чим суд задовольняє позовні вимоги і в цій частині.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі по 3028,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )на користь Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» (м. Київ, вул.. Миколи Закревського,15, ) заборгованість по сплаті послуги з утримання будинків і споруд в розмірі 8 295 гривень 55 копійок, інфляційної складової боргу в розмірі 1093 гривні 87 копійок, 3 % річних в сумі 339 гривень 99 копійок а також судовий збір в розмірі 3 028 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя: