Запорізький апеляційний суд
Провадження №22-ц/807/1520/24 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

24 червня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Подліянової Г.С., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 травня 2024 року у справі за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по опалені за централізоване водопостачання і водовідведення, -

В С Т А Н О В И В:

У листопада 2023 року Комунальне підприємство «Водоканал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по опалені за централізоване водопостачання і водовідведення.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2024 рокупозов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства "Водоканал" заборгованість по оплаті за воду і послуги каналізації за період з 01 липня 2020 року по 31 травня 2023 року в сумі 28 323,96 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства "Водоканал" судовий збір в розмірі по 894,66грн з кожного.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу безпосередньо до Запорізького апеляційного суду засобами поштового зв`язку 15 червня 2024 року, що надійшла до апеляційного суду 17 червня 2024 року.

Одночасно із апеляційною скаргою заявник апеляційної скарги звернувся до суду із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення з наведених у ньому підстав. Зокрема, зазначив, що в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. В день виготовлення повного тексту 07 травня 2024 року судове рішення ОСОБА_1 вручено не було. В подальшому, повний текст оскаржуваного судового рішення ОСОБА_1 отримано 17 травня 2024 року рекомендованим листом Укрпошта із трекінг номером 490. Просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки вважає, що ним строк пропущено із поважних причин.

Крім того, ОСОБА_1 з вернувся до апеляційного суду із клопотанням про звільнення від сплати судового збору для безперешкодного доступу до правосуддя.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 17 червня 2024 року матеріали справи №333/10010/24 витребувані з Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

21 червня 2024 року вищезазначені матеріали справи надійшли до Запорізького апеляційного суду.

Запорізьким апеляційним судом встановлено, що апелянтом при подачі вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі було пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини пропуску поважними.

Відповідно правової позиції, висловленої Верховним Судом в постанові від 19 серпня 2020 року по справі №522/21763/17-ц (провадження № 61-4312св20), встановлений законом процесуальний строк може бути поновлений лише за відповідною заявою учасника справ, а не з ініціативи суду. Цим самим реалізується принцип диспозитивної цивільного судочинства.

Із матеріалів справи вбачається, що 01 травня 2024 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення, що підтверджується протоколом судового засідання від 01 травня 2024 року (а.с. 95).

Повний текст оскаржуваного судового рішення виготовлений 07 травня 2024 року (а.с.97-101).

Таким чином, враховуючи дату виготовлення повного судового рішення (07 травня 2024 року), відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України, останнім днем строку для подання ОСОБА_1 апеляційної скарги на судове рішення було 06 червня 2024 року (робочий день, червня).

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано безпосередньо до Запорізького апеляційного суду 15 червня 2024 року, отже із пропуском строку, встановленого ч.1 ст. 354 ЦПК України.

ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження рішення суду у зв`язку з чим звернулася до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення цього строку.

Відповідно до частини третьої статті 272 ЦПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання в електронній формі у порядку, встановленому законом, а в разі відсутності електронного кабінету рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (частина шоста статті 272 ЦПК України).

Як вбачається із супровідного листа, Комунарським районним судом м. Запоріжжя відповідно до вимог ч.3 ст. 272 ЦПК України, 07 травня 2024 року направлено копію оскаржуваного судового рішення, зокрема ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 (а.с.103).

Дана адреса зазначена в позовній заяві та є місцем реєстрації ОСОБА_1 , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи, сформованого суддею Комунарського районного суду м. Запоріжжя Стоматовим Е.Г. 09.11.2023 (а.с.10).

Відомості про отримання ОСОБА_1 копії повного тексту оскаржуваного рішення суду в день його виготовлення або в порядку ч.3 ст.272 ЦПК України матеріали справи не містять.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що він копію оскаржуваного рішення суду 17 травня 2024 року отримав поштовою рекомендованим листом Укрпошта із трекінг номером 490.

Проте, в матеріалах справи відсутнє рекомендоване поштове повідомлення із трекінг номером 490 про вручення ОСОБА_1 копії рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя 17 травня 2024 року, як і до апеляційної скарги не додано такі докази отримання заявником апеляційної скарги копії судового рішення.

Крім того, до апеляційної скарги не додано докази щодо підтвердження дати отримання ОСОБА_1 оскаржуваного судового рішення на Укрпошті (конверт з поштовою відміткою, супровідний лист та копія оскаржуваного судового рішення, довідка Укрпошти, довідка із суду першої інстанції).

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано безпосередньо до Запорізького апеляційного суду засобами поштового зв`язку 15 червня 2024 року.

Отже, апеляційну скаргу подано апелянтом із пропуском строку, встановленого ч. 1 ст. 354 ЦПК України, на її подачу з дня складання (07 травня 2024 року), який припадає на06 червня 2024 року (робочий день, четвер).

Щодо перевірки судом апеляційної інстанції встановлених строків за ч. 2 ст. 354 ЦПК України не має можливості, оскільки скаржником не надано апеляційному суду доказів на підтвердження отримання заявником апеляційної скарги повного тексту оскаржуваного судового рішення у цій справі саме 17 травня 2024 року, про що зазначено останнім в апеляційній скарзі.

Крім того,заявником апеляційної скарги при зверненні до суду з апеляційною скаргою несплачено судовий збір.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Також, відповідно до п.4 ч.4 ст.356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати до суду оригінал документа, що підтверджує його сплату.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі Верховного Суду від 17 січня 2023 року по справі № 344/8036/20.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня 2023 року становить 2684 грн.

За вимогами підпунктом один п.1) ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, становить1,5 відсотка ціни позову.

Згідно з п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З матеріалів справи вбачається, що в листопаді 2023 року Комунальне підприємство «Водоканал» звернулося до суду із позовом майнового характеру, ціна позову становить 28 323,96грн, за які позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2684, що підтверджується платіжною інструкцією №14798 від 21.06.2023 (а.с.4).

З апеляційної скарги вбачається, що заявник апеляційної скарги оскаржує рішення суду першої в повному обсязі.

За вказаних обставин судовий збір за подання апеляційної скарги в даній справі становить 4026 грн (2684*150%).

Проте,апелянтом докази сплати нею судового збору за подання апеляційної скарги до апеляційного суду не надано.

Разом з тим, до апеляційної скарги ОСОБА_1 доданоклопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на судове рішення у цій справі. Як на підставу відстрочення сплати судового збору, заявник посилається на ч.1 ст.136 ЦПК України, зазначаючи, що має скрутне матеріальне становищедля оплати судового збору за цією апеляційною скаргою, оскільки має невеликий дохід вигляді пенсії, розмір якої за період з грудня 2023 року по травень 2024 року становить 17 220 грн, що підтверджується довідкою про доходи №1399 1232 5334 1353 від 06.06.2024, видана Пенсійним фондом України ГУ ПФУ у Запорізькій області.

Перевіривши матеріали справи вважаю, що клопотання ОСОБА_1 про звільнення його сплати судового збору западання апеляційної скарги у цій справі, задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно частини 3 статті 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Оскільки, в силу вимог ст. 8 Закону України «Про судовий збір»:

1. Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік або;

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

2. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, встановлено, що підстав, передбачених ч. 1 ст. 8 Закону України «Про виконавчий збір», для розстрочки чи відстрочки апеляційним судом сплати судового збору за подачу вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі, із наявних у цій справі матеріалів не вбачається.

Скрутне матеріальне становище це умови існування фізичної особи, які проявляються перш за все при відсутності грошових коштів та інших майнових засобів, що необхідні для задоволення потреб фізичної особи та придбання речей першої необхідності (продуктів харчування, медичних ліків, житла, одягу тощо).

На підтвердження доводів щодо майнового стану мають бути надані докази про неспроможність сплатити судові витрати на момент подачі апеляційної скарги, тобто довідки з УПФУ, УСЗН, ДПА за останній рік, банківські документи про відсутність на рахунку коштів.

Окрім того, незадовільний матеріальний стан залежить і від відсутності у особи нерухомості, депозитів, акцій, активів у фінансових установах, документів про відсутність доходів членів сім`ї, відсутність чи наявність виплат соціальної допомоги, тощо.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» чітко визначений перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору. Згідно матеріалів вищезазначеної справи, ОСОБА_4 до визначеної категорії осіб не відносяться.

Однією з основних засад судочинства відповідно до пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

У пункті 55 рішення у справі "Креуз проти Польщі" ("Kreuz v. Poland") від 19 червня 2001 року ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Відповідно до практики ЄСПЛ пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає від держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Разом з тим, там де такі суди існують, гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх "цивільних прав та обов`язків" (Рішення ЄСПЛ у справі "Гоффман проти Німеччини" ("Hoffmann v. Germany") від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; Рішення ЄСПЛ у справі "Кудла проти Польщі" ("Cudla v. Poland") від 26 жовтня 2000 року).

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі "Креуз проти Польщі" ("Kreuz v. Poland") від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі "Шишков проти Росії" ("Shishkov v. Russia") від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ "Kniat v. Poland" від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ "JedamskiandJedamska v. Poland" від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

В силу п. 29 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом.

Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року, в якому зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

На підтвердження скрутного матеріального стану ОСОБА_1 надано докази у вигляді довідки ГУ ПФУ у Запорізькій області від 06.06.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 перебуває на обліку у в Шевченківському об`єднаному управлінні ПФУ у м. Запоріжжя в Запорізькій області і отримує пенсію, розмір якої за період з грудня 2023 року по травень 2024 року становить 17 220 грн.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 також не надано.

Отже, наведені в обґрунтування заявленого клопотання доводи не можуть слугувати достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору або його розстрочення, оскільки не підтверджені належними доказами, а саме ОСОБА_1 не надано довідки з ПФУ, УСЗН, ДПСУ за 2023, 2024 станом на день звернення з апеляційною скаргою,банківські документи про відсутність на рахунку коштів, відомості про відсутність будь-якого майна.

У зв`язку з чим, вважаю за необхідне залишити клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі без задоволення.

Водночас, ОСОБА_1 роз`яснюється, що він не позбавлений права звернутися до суду із заявою про звільнення від сплати судового збору, про розстрочення, відстрочення сплати судового збору надавши відповідні докази, які б свідчили про наявність підстав для цього.

З огляду на наведене, ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги необхідно сплатити судовий збір у розмірі 4026 грн та надати суду оригінал квитанції.

Реквізитами банківської установи, уповноваженої приймати судовий збір за подачу апеляційних скарг з 01 січня 2024 року є:

22030101 Судовий збір (Державна судова адміністрація України)

Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл/м. Запоріжжя Вознес./22030101;

Рахунок отримувача (IBAN): UA0008513;

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), Запорізький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Суду необхідно надати оригінал платіжного документа про сплату (доплату) судового збору, для приєднання до матеріалів справи.

Зазначені обставини перешкоджають вирішенню питання щодо відкриття апеляційного провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Зважаючи на зазначені недоліки апеляційної скарги, на підставі ст.ст.185,357 ЦПК України її необхідно залишити без руху та надати строк п`ять днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків, які зазначені в ухвалі, роз`яснивши, що у разі їх неусунення впродовж вказаного строку, апеляційна скарга буде визнана неподаною і повернута апелянту.

Керуючись ст.ст.185, 354, 356, 357 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 травня 2024 року у цій справі, залишити без руху та надати строк 5 днів з дня вручення копії ухвали для усунення зазначених недоліків, а саме: надання Запорізькому апеляційному суду доказів отримання скаржником оскаржуваного судового рішення 17 травня 2024 року; сплатити судовий збір у розмірі 4026 грн на зазначений розрахунковий рахунок.

Зазначені недоліки усунути у вказані вище терміни.

Оригінал документа про сплату судового збору надіслати на адресу Запорізького апеляційного суду.

У разі не усунення зазначених недоліків до вказаного строку, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.С. Подліянова