Провадження № 2/638/607/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Шорохова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування,-

встановив:

ОСОБА_1 (далі за текстом-позивач) звернулась до суду з позовною заявою до Харківської міської ради (далі за текстом -відповідач), в якій просила суд:

-встановити юридичний факт сумісного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю понад п`ять років, починаючи з 2008 року, до моменту відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 44,6 кв.м, житловою площею 29,5 кв.м.;

-визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 43,5 кв.м, житловою площею 28,8 кв.м.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 14.11.2018 року відкрито провадження у зазначеній справі в порядку загального позовного провадження.

Харківською міською радою надано відзив на позовну заяву, в якій відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки позивачем не надано вичерпних доказів щодо реєстрації та спільного сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 останні п`ять років. Факт реєстрації та сумісного проживання потребує документального підтвердження.

Позивачем надано відповідь на відзив, в якому вона зазначає, що належними та допустимими доказами наявними у матеріалах справи підтверджено факт сумісного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 лютого 2019 року закрито підготовче провадження у справі.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 05.07.2019 року позовні вимоги задоволено повністю. Встановлено юридичний факт сумісного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю понад п`ять років, починаючи з 2008 року, до моменту відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 ; визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 44,6 кв.м, житловою площею 29,5 кв.м.; визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 43,5 кв.м, житловою площею 28,8 кв.м. Вказане рішення постановою Харківського апеляційного суду від 26.12.2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 21.04.2021 року рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 05.07.2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 26.12.2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Луценко Вікторії Сергіївни про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування скасовано. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Луценко Вікторії Сергіївни про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування відмовлено. В іншій частині рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 05.07.2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 26.12.2019 року скасовано та справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 09.11.2022 року витребовано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Луценко Вікторії Сергіївни копії спадкових справ №62918586 та №62918560, заведених після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 05.07.2023 року витребувати у Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб та про розірвання шлюбу за період 2008-2018 роки щодо громадянина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 20.09.2023 року відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви Харкіської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Луценко Вікторії Сергіївни про визнання спадщини відумерлою.

В судове засіданні позивач не з`явились, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач - Харківська міська рада в судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Про причини неявки в судове засідання суду не повідомлено.

Суд, враховуючи вимоги ст.223 ЦПК України, заслухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 26 травня 2007 року позивач з ОСОБА_2 у Дзержинському відділі РАЦС Харківського МУЮ зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів 26.05.2007 було зроблено актовий запис №275 та видано свідоцтво про шлюб.

На початку 2007 року на тлі зриву вагітності позивача її відносини із чоловіком погіршились, у зв`язку з чим шлюб між позивачем та ОСОБА_2 було розірвано 08.04.2008 року за актовим записом № 210 та видано Свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 08.04.2008р.

За твердженням позивача за сприяння свекрухи - ОСОБА_3 , подружжя зберегло фактичні сімейні стосунки, у зв`язку з чим їх розлучення виявилось лише формальним та позивач з ОСОБА_2 продовжували мешкати разом і прожили однією сім`єю до липня 2018 року - до смерті ОСОБА_2 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, про що було видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 14.07.2018р.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , про що було видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 19.07.2018р.

Після померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_2 залишилась спадщина, а саме: квартира АДРЕСА_3 та квартира АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що позивач з ОСОБА_2 у 2007 році уклали шлюб та проживали сімейним життям на АДРЕСА_4 з мамою ОСОБА_2 , тобто свекрухою позивача. Позивач була вагітна від ОСОБА_2 . В подальшому позивач розїхалася з чоловіком ненадовго, потім знову жили разом, поки останній не помер.

Допитана у якості свідка ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю позивача. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом з 2005 року , вели спільне господарство, гроші були спільні, робили спільні покупки, сплачували комунальні послуги, відпочивали разом. Офіційно були одружені, не знала, що вони офіційно розлучилися. Проживали разом на АДРЕСА_4 з мамою ОСОБА_2 до самої смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Допитана у якості свідка ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила суду, що знає позивача з дитинства.

ОСОБА_1 познайомила її з ОСОБА_2 . Відпочивали разом у Судаку, Новому світі, Феодосії. Позивач та ОСОБА_2 з 2005 року до смерті ОСОБА_2 вели сімейне життя, були разом, купляли техніку, робили ремонт у квартирі. Весь час проживали разом с матір`ю ОСОБА_2 - ОСОБА_3 .

Допитаний у якості свідка ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив суду, що він є другом сім`ї. З ОСОБА_10 познайомились на службі. Возив ОСОБА_1 у поліклініку на прохання ОСОБА_2 . Декілька разів був у ОСОБА_2 у квартирі. Знав, що ОСОБА_1 жінка ОСОБА_2 . В 2015-2016 роках на прохання ОСОБА_2 передавав позику, яку брав у ОСОБА_2 , саме ОСОБА_1 , оскільки він сказав віддати гроші його дружині.

Відповідно до наданого договору-замовлення №747/05 від 19.072018 та №716/с-5 від 14.07.2017 на організацію та проведення поховання та акту на ритуальні послуги питанням захоронення померлого ОСОБА_2 та померлої ОСОБА_3 займалась позивач. (а.с.44-47 т.1)

Також до матеріалів справи долучено копії квитанцій про сплату комунальних послуг за квартиру №22 та АДРЕСА_3 , які були оплачені позивачем та нею підписані.

До матеріалів справи долучено фото різних періодів часу на яких зображені позивач разом з ОСОБА_2 , що було у судовому засіданні підтверджено свідком ОСОБА_6 ( а.с. 194-217 т.2)

Відповідно до акту про фактичне проживання особи від 09.12.2019 року, складеного головним інженером КП «Харківблагоустрій» громадянка ОСОБА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.249 т.1)

Відповіно до інформації, наданої за ухвалою суду Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції від 26.07.2023 ОСОБА_2 після розірвання між ним шлюбу з ОСОБА_1 08.04.2008 в інших шлюбах не перебував.

Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 січня 2021 року у справі № 643/4186/19 (провадження № 61-10046св20) Верховний Суд дійшов висновку, що «згідно частини другої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Отже для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення таких юридичних фактів як: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та позивач (заявник) проживали однією сім`єю. Відповідно до частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив в оформленні права на спадщину, особа, яка вважає себе спадкоємцем має право звернутися до суду для встановлення вказаних фактів в судовому порядку».

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем надано суду належні та допустимі докази на підтвердження ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків між нею та ОСОБА_2 , а такою те, що між позивачем та ОСОБА_2 під час їх проживання з 2005 року по липень 2018 року склалися усталені стосунки, тому позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю підлягають задоволенню.

З матеріалів справи убачається, що спірна квартира АДРЕСА_3 , належала ОСОБА_3 , якою було складено заповіт на користь ОСОБА_2 .

Спірна квартира АДРЕСА_2 належала ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 22 лютого 2002 року.

30 серпня 2018 року позивач, як єдиний спадкоємець звернулась до ПН ХМНО ОСОБА_11 про прийняття спадщини.

Таким чином, інших спадкоємців ОСОБА_2 не мав, у зв`язку із чим позивач є єдиним спадкоємцем після ОСОБА_2 . Враховуючи, що у судовим розглядом встановлено факт сумісного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про визнання права власності порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 44,6 кв.м, житловою площею 29,5 кв.м.

Відповідно до ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Керуючись вимогами ст.1276 ЦК України суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання права власності за ОСОБА_1 в порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 43,5 кв.м, житловою площею 28,8 кв.м. також підлягають задоволенню.

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 79, 80, 81, 89, 259, 264-265, 293, 315 ЦПК України, ст. ст. 16, 328, 1216, 1217,1218,1258,1264 ЦК України, суд -,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення фактупроживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити юридичний факт сумісного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю понад п`ять років, починаючи з 2008 року, до моменту відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 44,6 кв.м, житловою площею 29,5 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 43,5 кв.м, житловою площею 28,8 кв.м.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_6 ).

Відповідач: Харківська міська рада (, адреса: м. Харків, м. Харків, пл. Конституції 7).

Повний текст судового рішення складено 20 червня 2024 року.

Суддя Л.М. Рибальченко