Справа № 570/3150/24
Номер провадження 2-з/570/13/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гладишевої Х.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Шміда В.В. про забезпечення позову, подану до пред`явлення позову,-

в с т а н о в и в:

24 червня 2024 року до Рівненського районного суду Рівненської області надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Шміда В.В. про забезпечення позову до пред`явлення позову.

У зазначеній заяві представник заявника просить накласти арешт на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером: :05:032:0025 площею 1,8135 га, що розташована на території Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області; земельну ділянку з кадастровим номером: :07:020:0074 площею 0,3325 га, що розташована на території Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області із забороною відчуження, вчинення будь-яких реєстраційних та нотаріальних дій, у тому числі оформлення прав на спадкове майно.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову зазначено, що у зв`язку із ухваленням Рівненським апеляційним судом постанови від 20.06.2024 року у справі №570/6628/23, якою скасовано рішення суду першої інстанції від 19.03.2024 року, заявниця вимушена для підтвердження прийняття спадщини за заповітом після смерті батька, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , звертатися до Рівненського районного суду Рівненської області з тією ж вимогою, але вже в позовному провадженні з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, заявниця вважає, що до вирішення судом питання про підтвердження факту прийняття нею спадщини за заповітом після смерті батька, ОСОБА_2 , є неможливим вирішення питання щодо розміру та складу спадкового майна, яке належало на час смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема 1/2 частини.

Оскільки на даний час існує ймовірність вчинення ОСОБА_3 дій, спрямованих на відчуження вказаних об`єктів нерухомості, отримання 1/2 частини спірного майна в спадщину тощо, то невжиття заходів забезпечення позову надасть можливість відповідачу отримати у власність 1/2 частини спірних об`єктів нерухомості та відчужити їх на користь третіх осіб у будь-який час і, як наслідок, призведе до неможливості поновлення заявником своїх порушених прав та законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

З урахуванням вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, долучені до неї матеріали, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову з огляду на наступне.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що заявник ОСОБА_1 буде звертатися до Рівненського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Ст.152 ЦПК України визначає порядок подання заяви про забезпечення позову, яким передбачено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Положеннями ч.1 ст.150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, до яких, зокрема, належить накладення арешту на майно та заборона вчиняти певні дії.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч.2 ст.150 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд зазначає, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: "співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову".

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі №753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що "умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача".

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням, метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір, при цьому врахувавши наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний із позовною вимогою, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Долученими до заяви доказами підтверджується, що заявник вже зверталась до суду в порядку окремого провадження для встановлення факту її постійного проживання разом із спадкодавцем на дату відкриття спадщини, однак рішення Рівненського районного суду Рівненської області, яким було встановлено такий факт, скасовано постановою Рівненського апеляційного суду від 20 червня 2024 року у справі № 570/6628/23 з підстав встановлення судом у даному випадку спору про право між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який оспорює право заявниці на прийняття спадщини, та роз`яснено ОСОБА_1 право звернення до суду на загальних підставах.

Наявними у справі доказами підтверджується, що спадкодавцю ОСОБА_2 на праві власності належало домоволодіння АДРЕСА_2 , земельна ділянка площею 0,15 га по АДРЕСА_1 , земельна ділянка з кадастровим номером: :05:032:0025, що розташована на території Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області та земельна ділянка з кадастровим номером: :07:020:0074, що розташована на території Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Оскільки заявник як спадкодавець претендує на вищевказані об`єкти нерухомого майна, а ОСОБА_3 оспорює таке право заявника, суд дійшов висновку про співмірність вжиття заходів забезпечення позову із вимогами, які заявник має намір заявити, а також твердженням представника заявника про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості поновлення заявником своїх порушених прав та законних інтересів.

При цьому, судом встановлено, що кадастровий номер земельної ділянки, на яку просить накласти арешт представник заявника, а саме: :07:020:0074 є відмінним від кадастрових номерів земельних ділянок, власником яких був спадкодавець ОСОБА_2 .

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову та наявність підстав для накладення арешту на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером: :05:032:0025 площею 1,8135 га, що розташована на території Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Разом з тим, суд звертає увагу, що у відповідності до ч.4 ст.152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом,

Зі змісту ч.13 ст.158 ЦПК України вбачається, що заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 149, 151, 152, 153, 158 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Шміда В.В. про забезпечення позову, подану до пред`явлення позову, - задоволити частково.

Накласти арешт на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером: :05:032:0025 площею 1,8135 га, що розташована на території Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області, із забороною відчуження, вчинення будь-яких реєстраційних та нотаріальних дій, у тому числі оформлення прав на спадкове майно.

У накладенні арешту на земельну ділянку з кадастровим номером: :07:020:0074 площею 0,3325 га, що розташована на території Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області - відмовити.

Строк пред`явлення ухвали до виконання 3 (три) роки з моменту її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію цієї ухвали направити учасникам справи для відома та відділу "Центр надання адміністративних послуг" Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області (35312, Рівненська обл., Рівненський р-н, с-ще Клевань, вул. І.Франка, 20) для виконання.

Про результати виконання даної ухвали повідомити Рівненський районний суд Рівненської області.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_3 , РНОКПП не відомий, місце проживання: АДРЕСА_4 ;

Клеванська селищна рада Рівненського району Рівненської області, , місцезнаходження: вул. І.Франка,20, с-ще Клевань Рівненського району Рівненської області, 35312;

приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Сохацький Ігор Семенович, місцезнаходження: вул. Пересопницька,3, м.Рівне, 33028.

Суддя Гладишева Х.В.