Провадження № 22-ц/811/284/24 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Цяцяк Р.П.,

судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,

за участю: секретаря Цьони С.Ю.;

адвоката Кусого А.В.

- представника приватного виконавця Білецького І.М.;

адвоката Дяківа В.Б.

представника ТзОВ «Галицька Фінансова Компанія»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича, та апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька Фінансова Компанія» на ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 11 січня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою, у якій просила суд визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича у виконавчому провадженні №71776962 при винесенні постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 21.11.2023 та скасувати згадану постанову

Вимоги скарги обґрунтовувалися тим, що оскаржувану ОСОБА_2 постанову від 21.11.2023 року приватним виконавцем було винесено на виконання ухвали Галицького районного суду міста Львова від 31.10.2023 року про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , однак ОСОБА_2 08.11.2023 року цю ухвалу оскаржила у апеляційному порядку і ухвалою Львівського апеляційного суду від 13.11.2023 року за цією апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, а відтак заявник ОСОБА_2 вважає, що приватним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови не враховано той факт, щоухвала Галицького районного суду міста Львова від 31.10.2023 року ще не набрала законної сили (а.с. 1-5).

11 січня 2024 року за клопотанням представника заявниці ОСОБА_2 (а.с. 42) ухвалою суду вищезгадану скаргу ОСОБА_2 в частині визнання незаконними дій приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича у виконавчому провадженні № 71776962 при винесенні постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 21 листопада 2023 року залишено без розгляду (а.с. 46-47).

Іншою ухвалою Галицького районного суду міста Львова від 11 січня 2024 року вищезгадану скаргу в решті її вимог задоволено.

Скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича від 21.11.2023 року в межах виконавчого провадження №71776962 про опис та арешт майна (коштів) боржника(а.с. 50-53).

Дану ухвалу оскаржили представники приватного виконавця Білецького І.М. та стягувача у виконавчому провадженні ТзОВ «Галицька Фінансова Компанія».

Апелянти просять оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 у повному обсязі, покликаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вважають помилковим висновок суду про те, що ухвала Галицького районного суду міста Львова від 31.10.2023 року не набрала законної сили.

Представник приватного виконавця стверджує, що суд помилково вважав, що приватним виконавцем постанову від 21.11.2023 року, що оскаржується заявницею, було винесено саме на виконання ухвали суду від 31.10.2023 року, оскільки подання приватного виконавця «стосувалося надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно право користування яким мають неповнолітні діти» (а.с. 56-62, 75-79).

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року справу було призначено до розгляду на 25 березня 2024 року (а.с. 103).

25 березня 2024 року заявниця ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася і про причини такої неявки суд не повідомила, а її представник, адвокат Качмар І.О., подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи «на іншу дату» «у зв`язку із зайнятістю в слідчих діях в кримінальному провадженні № …» (а.с. 132), яке судом було задоволеним та апеляційний розгляд справи було відкладеним на 01 квітня 2024 року.

01 квітня 2024 року заявниця ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з`явилася і про причини такої неявки суд не повідомила, а її представник, адвокат Качмар І.О., повторно подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи «на іншу дату» «у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні» (а.с. 151).

Представники апелянтів в судовому засіданні категорично заперечили проти чергового відкладення апеляційного розгляду справи, вважаючи заявлені представником заявниці клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи зловживанням правом: як такі, що спрямовані на затягування розгляду справи.

З урахуванням всіх вищенаведених обставин в їх сукупності та керуючись частиною 2 статті 372 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим апеляційний розгляд справи за відсутності заявниці та її представника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників апелянтів на підтримання доводів поданих ними апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, задоволення вимог скарги суд мотивував тим, що ухвала Галицького районного суду міста Львова від 31.10.2023 року про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 була оскарженою у апеляційному порядку і ухвалою Львівського апеляційного суду від 13.11.2023 року за цією апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, а «тому така ухвала не набрала законної сили, а отже не підлягає до виконання».

Колегія суддів вважає, що вищенаведені висновки судом зроблені з порушенням норм процесуального права, виходячи з наступного.

Статтею 261 ЦПК України встановлено, що ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Тлумачення статті 261 ЦПК України з урахуванням принципу розумності та «методу чесного читання» свідчить, що у частині першій статті 261 ЦПК України передбачено загальне правило для всіх судових рішень, які постановлюються у формі ухвали. Ухвала суду набирає законної сили за правилами, передбаченим для рішення суду (стаття 273 ЦПК України), тільки в тому випадку, коли для конкретного виду ухвал це прямо передбачено процесуальним законом (статті 460, 479, 480, 487 ЦПК України). Можливість апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції при цьому значення не має і на момент набрання нею законної сили не впливає.

Аналогічні висновки щодо строку і порядку набрання ухвалами законної сили наведені у постановах Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 910/6543/18, від 30 березня 2020 року у справі № 910/6543/18, від 13 квітня 2022 року у справі №580/3356/20, від 12 січня 2023 року у справі № 761/13085/14-ц, від 30 січня 2023 року у справі № 501/3311/21 та від 14 березня 2024 року у справі № 824/2/22 і в силу положень, передбачених частиною 4 статті 263 ЦПК України, такі підлягають до застосування до спірних правовідносин.

В той же час, суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу за результатами розгляду скарги, наведеного не врахував та зробив неправильний висновок про незаконність винесеної приватним виконавцем постанови від 21 листопада 2023 року про опис та арешт майна (коштів) боржника, оскільки ухвала суду за результатом розгляду подання приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно (квартиру) з метою виконання судового рішення набирає законної сили за правилами статті 261 ЦПК України, тобто - негайно після її проголошення, а можливість апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції при цьому значення не має і на момент набрання нею законної сили не впливає.

Оскільки ухвала Галицького районного суду міста Львова від 31 жовтня 2023 року набрала законної сили відповідно до статті 261 ЦПК України, тобто - з моменту її прийняття, немає підстав уважати, що постанова приватного виконавця від 21 листопада 2023 року про опис та арешт майна (коштів) боржника була винесеною з порушенням норм закону.

Законність ухвали Галицького районного суду міста Львова від 31 жовтня 2023 року підтвердив також і Львівський апеляційний суд, який своєю постановою від 19 березня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 на цю ухвалу залишив без задоволення, а саму згадану ухвалу без змін (а.с. 141-150).

З огляду на викладене суд першої інстанції безпідставно задовольнив скаргу та скасував постанову приватного виконавця Білецького І.М. від 21 листопада 2023 року про опис та арешт майна (коштів) боржника, яка була прийнятою приватним виконавцем в межах повноважень та з дотриманням норм закону.

Відтак, перевіривши в межах доводів апеляційних скарг правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п. 4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича, та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька Фінансова Компанія» задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 11 січня 2024 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_2 у задоволенні її скарги на постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича від 21.11.2023 року в межах виконавчого провадження №71776962 про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 04 квітня 2024 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.