Справа № 732/539/24
Провадження 2/732/206/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Карпинської Н.М.,

секретарі: Воропаєва К.В., Пінчук С.М.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КНП „Городнянський Центр первинної медико-санітарної допомоги Городнянської міської ради про визнання незаконним і скасування наказу про оголошення дисциплінарного стягнення догани, визнання незаконним наказу про зняття періодичної премії, стягнення невиплачених сум премії з урахуванням індексації, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КНП „Городнянський центр первинної медико-санітарної допомоги Городнянської міської ради і просив визнати протиправним та скасувати рішення про оголошення догани від 23.01.2024 № 3, визнати незаконним наказ про зняття періодичної премії від 23.01.2024 № 3, стягнути гроші, утримані із заробітної плати у розмірі 2200 гривень з урахуванням індексації.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просив позов задовольнити, стверджуючи про упереджене ставлення керівництва до позивача. Зазначав, що дисциплінарне стягнення накладено без достатніх доказів і підстав. Проведення медичного огляду ОСОБА_3 належало до компетенції КНП «Городнянська міська лікарня» і саме лікар-терапевт ОСОБА_4 мала надати остаточний висновок за порушеними ОСОБА_3 питаннями, однак внаслідок того, що подібні медичні огляди не компенсуються за рахунок Національної служби охорони здоров`я, безоплатні огляди переадресували сімейному лікарю. Він ОСОБА_3 не ображав, свідків цього не було, а те, що вона отримала «психічну травму» та «стрес» є тільки її словами. ОСОБА_2 у ввіреному йому закладі неналежним чином організував роботу і оскільки ОСОБА_1 на це неодноразово вказував, ставлення до нього у керівника стало упередженим. Стверджує, що премії позбавлено без достатніх підстав, тому невиплачені суми з урахуванням індексації просить стягнути із відповідача з метою поновлення прав позивача. Крім того, зазначає, що декларація із іншим сімейним лікарем ОСОБА_3 була переукладена вже після провадження справи у суді і після перемовин керівництва із пацієнткою. На момент позбавлення його премії кількість пацієнтів у нього не змінилася.

Відповідач позов не визнав. Заперечуючи проти задоволення позову, вказав, що він, як керівник, зобов`язаний був вжити заходів за скаргою пацієнтки ОСОБА_3 на неетичну поведінку її сімейного лікаря. ОСОБА_1 було запропоновано надати пояснення за фактом, викладеним у скарзі ОСОБА_3 , проте підстав, які б виправдовували його фактичну поведінку повідомлено не було. ОСОБА_3 звернулася до сімейного лікаря, з яким у неї укладена декларація і просила надати висновок, що стан її здоров`я не перешкоджає вихованню нею дитини, яка потребує опіки, і що у її сім`ї відсутні захворювання, що перешкоджають влаштуванню до неї особи, яка потребує опіки. За своєю суттю такий висновок не є медичним оглядом, порядок якого затверджений і відбувається у КНП «Городнянська міська лікарня» ( тобто не є медичним оглядом для влаштування на роботу, для вступу у навчальний заклад, чи огляд військово-лікарською комісією). Питання висновку, про який клопотала пацієнтка ОСОБА_3 , повністю належить до компетенції її сімейного лікаря, яким на момент події був ОСОБА_1 . Генеральний директор ОСОБА_2 отримав доповідну записку від медичного директора (безпосереднього керівника ОСОБА_1 ) ОСОБА_5 за фактом порушення цим сімейним лікарем вимог посадової інструкції і етичного кодексу медичного працівника. Крім того, поспілкувався із ОСОБА_3 . Оцінивши встановлені факти, вважав, що дисциплінарна відповідальність лікаря, за встановлених обставин, була невідворотною, а застосування дисциплінарного стягнення у виді догани було обов`язком керівника медичного закладу, а не правом. Згідно п.3.3 Додатку № 4 Положення про преміювання, затвердженого у КНП «Городнянський Центр первинної медико-санітарної допомоги» Городнянської міської ради у разі дисциплінарного порушення премія може бути знята в залежності від характеру порушення (отримання працівником догани, скарги пацієнтів на неналежне медичне обслуговування, грубість по відношенню до пацієнтів, порушення внутрішнього трудового розпорядку, режиму роботи, невиконання доручень адміністрації). Рішення про позбавлення ОСОБА_1 премії приймалось на засіданні членів комісії, тобто колегіально, відповідало прийнятому рішенню про те, що до працівників, на яких накладено дисциплінарне стягнення, не може застосовуватися заохочення. Генеральний директор відносно лікаря ОСОБА_1 діяв у межах ввіреної йому компетенції і відповідно до умов локальних нормативних актів та у відповідності до чинного трудового законодавства.

Заслухавши сторін, з`ясувавши їх вимоги і заперечення, дослідивши письмові докази, допитавши заявлених відповідачем свідків, перевіривши відповідність дій відповідача вимогам чинного законодавства, що підлягає застосуванню до правовідносин сторін, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Судом встановлено, що позивач і відповідач перебувають у трудових відносинах.

ОСОБА_1 працює лікарем загальної практики- сімейним лікарем. На момент подій, які відбувалися 02.01.2024 була чинною та діяла підписана пацієнткою ОСОБА_3 декларація, згідно якої пацієнтка обрала, а лікар ОСОБА_1 прийняв обов`язки надання первинної медичної допомоги пацієнтці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.50).

Оскаржуваним наказом № 3-ос від 23 січня 2024 року на підставі ст.147-152 Кодексу законів про працю України, Правил внутрішнього трудового розпорядку та згідно колективного договору за підписом генерального директора ОСОБА_2 оголошено догану ОСОБА_1 , лікарю загальної практики -сімейному лікарю за порущення трудової дисципліни (порушення посадової інструкції, етичного кодексу медичного працівника, застосування грубого поводження до пацієнта, медичного персоналу/колег).

Доповідна записка медичного директора ОСОБА_5 на а.с.17-18 та скарга пацієнтки ОСОБА_3 (а.с.7), як письмові докази, аналогічні свідченням цих осіб під час судового розгляду і ці свідчення суд сприймав безпосередньо. Надаючи їм правову оцінку, суд дійшов висновку, що такі докази містять повну інформацію щодо предмета дослідження, із суті таких показань і письмових доказів можливо встановити дійсні обставини справа, зокрема, у частині вчиненого 02.01.2024 позивачем дисциплінарного проступку.

Із показань допитаної у суді як свідка ОСОБА_3 з`ясовано, що органи соціального захисту її повідомили, що із січня 2024 року набирають чинності положення соціального законодавства, згідно якими вона, як опікун, зобов`язана щорічно подавати висновок про стан здоров`я, якщо бажає у подальшому мати опіку (піклування) над дитиною, яка попередньо влаштована в її сім`ю (форма висновку долучена до справи на а.с.52). Отримавши сертифікат від нарколога і психіатра, 02.01.2024 вона звернулася до адміністрації лікувального закладу з метою отримати такий висновок і її направили до сімейного лікаря, з яким вона у 2019 році заключила декларацію. Лікар ОСОБА_1 не звернув на неї уваги, його медсестра надала їй направлення на флюрографію, а коли вона повернулася лікар ОСОБА_1 почав на неї кричати, що він ніяких висновків не надає і повів її до кабінета терапевта ОСОБА_4 , де голосно кричав (дослівно за показанням свідка "верещав"), у тому числі на пацієнтку ОСОБА_3 , розмахував кулаками і казав, що медичний огляд має організувати і провести ОСОБА_4 , а не він. Від такої поведінки її сімейного лікаря, за твердженнями ОСОБА_3 , у неї піднявся тиск, лікар ОСОБА_4 та медичний директор ОСОБА_5 надали їй ліки і сприяли нормалізації тиску. ОСОБА_3 вказала, що, на її думку, сімейний лікар ОСОБА_1 у цій ситуації мав поведінку, яка не притаманна званню Лікаря, тому вимушена була звернутися до керівництва закладу з метою вжиття до нього заходів впливу.

Свідок ОСОБА_5 (медичний директор), допитана як свідок на стороні відповідача, зазначила, що є безпосереднім керівником ОСОБА_1 . Висновок про стан здоров`я громадянина, який бажає встановити опіку (піклування), є новим для медичних послуг і закладу. Разом з тим, оскільки передбачає графу про захворювання, що перешкоджають влаштуванню дитини в сім`ю майбутнього опікуна, такі відомості має збирати, систематизувати і надавати саме сімейний лікар, який лікує цього пацієнта та має доступ в інформаційній системі до діагнозів свого пацієнта. За КНП «Городнянська міська лікарня» закріплено медичні огляди для влаштування на роботу, для вступу у навчальний заклад, чи огляд військово-лікарською комісією, тому ОСОБА_1 необгрунтовано направив свою пацієнтку до терапевта ОСОБА_4 , тобто за змістом висновку, якого потребувала громадянка ОСОБА_3 , організувати дії мав саме ОСОБА_1 як лікар загальної практики- сімейний лікар, у тому числі в частині лабораторних досліджень. Натомість, ОСОБА_1 голосно кричав, привертав увагу інших лікарів і пацієнтів, ображав інших медичних працівників і пацієнтку і все це відбувалося у присутності пацієнтки ОСОБА_3 , що для поведінки сімейного лікаря у медичному закладі є неприпустимим. Із показань свідка ОСОБА_6 судом встановлено, що безпосередньо в момент події разом із лікарем-терапевтом ОСОБА_4 вони зафіксували підвищення тиску у ОСОБА_3 , як закономірний наслідок у ситуації, яка відбулася. ОСОБА_3 були надані ліки для нормалізації тиску. Оскільки виявлена поведінка лікаря ОСОБА_1 була несумісною із поведінкою сімейного лікаря у медичному закладі, свідок ОСОБА_5 звернулася до генерального директора із доповідною запискою з метою вжиття до лікаря передбачених законом заходів дисциплінарного відповідальності.

Судом враховується, що права та обов`язки позивача визначено посадовою Інструкцією лікаря загальної практики сімейного лікаря, затвердженої 04.01.2021 Генеральним директором ЦПМСД, з якою ОСОБА_1 ознайомлений 30.10.2023, шо посвідчено його власним підписом (а.с.39-42).

За змістом п.1.6 такої посадової Інструкції у своїй роботі сімейний лікар керується чинним законодавством України про охорону здоров`я, кодексом законів про працю та нормативно-правовими актами, що визначають діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я, організацію сімейної медицини, положення про заклад, Правилами внутрішнього трудового розпорядку, кодексом етичної поведінки медичних працівників, етичним кодексом лікаря України і даною посадової інструкцією. Згідно пунктів 2.2, 2.5, 2.9,,2.12, 2.15, 2.17, 2.25 посадової Інструкції сімейний лікар зобов`язаний в показаних випадках забезпечувати консультування хворих лікарями інших спеціальностей амбулаторно-поліклінічного закладу; здійснювати профілактичну роботу, направлену на виявлення факторів ризику, ранніх і прихованих форм захворювання; за наявності показань направляти хворих на лікарську-консультативну комісію, забезпечувати консультування населення дільниці з медико-соціальних та медико-психологічних питань, питань планування сім`ї, у роботі дотримуватися принципів медичної етики та деонтології; своєчасно та в повному обсязі надавати хворому інформацію про стан здоров`я, можливі ускладнення і фактори ризику, знайомити пацієнта з планом обстеження та лікування під особистий підпис; брати участь у роботі лікарсько-консультативних та медико-соціальних експертних комісій під час розгляду питань , що стосуються хворих, яких він обслуговує.

Суд дійшов висновку, що врегулювання локальними актами порядку надання сімейними лікарями висновків про стан здоров`я їх пацієнтів, яких такі пацієнти потребуватимуть при реалізації своїх прав і представленні інтересів у державних органах, не було передбачуваним для адекватного юридичного захисту пацієнта від свавілля.

Однак, непередбачуваність потреби у таких висновках не давало лікарю ОСОБА_1 права самоусунутися від виконання обов`язків, передбачених пунктами 2.2, 2.5, 2.9,,2.12, 2.15, 2.17, 2.25 посадової Інструкції лікаря загальної практики сімейного лікаря, затвердженої 04.01.2021 Генеральним директором ЦПМСД, що в умовах події 02.01.2024, про яку засвідчили свідок ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_5 , було порушенням посадових обов`язків сімейного лікаря.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Для лікарів наразі не передбачений спеціальний порядок дисциплінарної відповідальності і затвердження спеціального висновку за результатами службового розслідування, оскільки не існує затверджених дисциплінарних статутів для цієї категорії працівників. Для лікарів, які працюють за трудовим договором, дисциплінарні стягнення накладаються в загальному порядку, передбаченому Кодексом законів про працю України (догана, звільнення), які може застосовувати керівництво закладу.

Статтею 1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» передбачено, що законодавство України про охорону здоров`я базується на Конституції України і складається з цих Основ та інших прийнятих відповідно до них актів законодавства, що регулюють суспільні відносини у сфері охорони здоров`я.

Медична допомога - діяльність професійно підготовлених медичних працівників, спрямована на профілактику, діагностику та лікування у зв`язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв`язку з вагітністю та пологами (ч. 1 ст. 3 Закону України ««Основи законодавства України про охорону здоров`я»).

Медична інформація - інформація про медичне обслуговування особи або його результати, викладена в уніфікованій формі відповідно до вимог, встановлених законодавством, у тому числі інформація про стан здоров`я, діагнози та будь-які документи, що стосуються здоров`я та обмеження повсякденного функціонування/життєдіяльності людини (ч. 1 ст. 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я»). Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» пацієнт, який досяг повноліття, має право на отримання достовірної і повної інформації про стан свого здоров`я, у тому числі на ознайомлення з відповідними медичними документами, що стосуються його здоров`я.

За змістом форми (а.с. 52), яку просила заповнити ОСОБА_3 , вона потребувала інформації про стан її здоров`я як особа, яка бажає встановити опіку, а також потребувала висновку, що наявні у неї захворювання не перешкоджають для влаштування дитини в її сім`ю під опіку. Ця інформація була доступна позивачу, який з 2019 року є її сімейним лікарем. Однак, не дотримуючись принципів медичної етики, порушуючи свій обов`язок надавати хворому інформацію про стан її здоров`я, можливі ускладнення і фактори ризику, знайомити пацієнта з планом обстеження, за необхідності брати участь у роботі лікарсько-консультативних та медико-соціальних експертних комісій під час розгляду питань, що стосуються хворих, яких він обслуговує, лікар ОСОБА_1 не вчинив дій, які покладені на нього посадовою Інструкцією, вдався до сварок із іншими лікарями, вважаючи, що вони залучають його до неоплачуваної роботи, і в присутності пацієнта допустив лайку та неетичне поводження із колегами і пацієнтом.

Порушення етики лікарем як підстава накладення дисциплінарного стягнення у наказі від 23 січня 2024 року є складовою дисциплінарного проступку, вчиненого лікарем ОСОБА_1 02.01.2024.

В силу своєї професії ОСОБА_1 був зобов`язаний із повагою і доброзичливістю ставитися до колег, тож зауваження лікарю ОСОБА_4 мав право висловити виключно в особистій розмові, а не в грубій формі у присутності ОСОБА_3 . Маючи сумніви щодо своїх повноважень та сумнів щодо розмежування повноважень між іншими лікарями з приводу порушених ОСОБА_3 . питань, ОСОБА_1 повинен був звернутися за офіційним роз`ясненням до медичного директора, або прийняти участь у лікарській комісії, як це передбачено п.2.25 його посадової Інструкції. Однак, ОСОБА_1 обрав діяти у інший спосіб, допустивши свідомі дії, які підривають повагу до медичної спеціальності (організована сварка у присутності пацієнта та грубе спілкування із самим пацієнтом та у її присутності із лікарем іншої практики).

Позивач помиляється, стверджуючи, що саме припущення психологічної травми і перенесеного стресу ОСОБА_3 , не може однозначно стверджувати, що ним вчинено дисциплінарний проступок. Вище вказана поведінка лікаря у присутності пацієнта не сумісна з правилами етики і нормами моралі і сама по собі підриває авторитет професії лікаря, що і є наслідком його діяння.

Таким чином, всі складові дисциплінарного проступку, вчиненого 02.01.2024 лікарем ОСОБА_1 доведені належними, достовірними і достатніми доказами.

Протилежна сторона (відповідач) за правилами ст. 12,81 ЦПК України беззаперечно довели факт винного вчинення позивачем дисциплінарного проступку. А при обранні виду стягнення, враховувавши всі обставини, за яких вчинено проступок, роботодавець наклав менш тяжке дисциплінарне стягнення у порівнянні до більш тяжкого стягнення, визначеного законодавством.

КНП „Городнянський Центр первинної медико-санітарної допомоги Городнянської міської ради є закладом охорони здоров`я комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає медичну допомогу громадянам у порядку та на умовах, встановлених законодавством. Є юридичною особою публічного права, підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність і затверджує штатний розпис. Керівник підприємства (Генеральний директор) здійснює поточне керівництво (оперативне управління) Підприємством, визначає і затверджує організаційну структуру Підприємства, граничну чисельність працівників, штатний розпис, умови оплати праці, обирає форми і системи оплати праці, встановлює працівникам конкретні розміри посадових окладів, премій, винагород, надбавок і доплат на умовах, передбачених колективним договором. Генеральний директор у межах своєї компетенції видає накази та інші акти, дає вказівки, обов`язкові для всіх підрозділів та працівників Підприємства; приймає рішення про прийняття на роботу, звільнення з роботи працівників Підприємства, а також інші, передбачені законодавством про працю, рішення у сфері трудових відносин, укладає трудові договори з працівниками Підприємства, а також інші, передбачені законодавством про працю, рішення у сфері трудових відносин, укладає трудові договори з працівниками Підприємства; призначає та звільняє з посади керівників структурних підрозділів, інших працівників, забезпечує дотримання на Підприємстві вимог законодавства про охорону праці, санітарно-гігієнічних та протипожежних норм і правил, створення належних умов праці (п.1.1, 4.10, 8.1.2, 8.3.6,8.3.7, 8.3.10, 8.3.15, 8.3.17 Статуту КНП „ГЦПМСД, затвердженого рішенням шотої сесії восьмого скликання Городнянської міської ради від 14.07.2021).

Таким чином, генеральний директор ОСОБА_2 був уповноважений прийняти оскаржуваний ОСОБА_1 наказ № 3-ос від 23 січня 2024.

Компетенція генерального директора на накладення дисциплінарного стягнення на сімейного лікаря підтведжується положеннями п. 4.1,4.6,4.10,8.1.2,8.3.3,8.3.5, 8.36,8.3.7,8.3.10,8.3.15,8.3.23 Статуту закладу (а.с.30-38).

З урахуванням викладеного, підстав для визнання протиправним та скасування рішення про оголошення догани від 23.01.2024 № 3, як про це просив позивач, судом не встановлено.

Щодо визнання незаконним наказу про зняття періодичної премії від 23.01.2024 № 3, стягнення грошей, утриманих із заробітної плати у розмірі 2200 гривень з урахуванням індексації, судом приймається до уваги наступне.

Чинним законодавством передбачено право роботодавця здійснювати

преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу. Конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються відповідним положенням (Додатком № 4 до Колективного Договору). До того ж одночасно із застосуванням дисциплінарного стягнення до працівників можуть застосовуватися передбачені законодавством заходи впливу, що не є дисциплінарним стягненням, зокрема, і позбавлення премії. (періодичної виплати) Таке позбавлення премій провадиться за розрахунковий період, у якому було допущено порушення трудової дисципліни, що оформлюється наказом керівника з обов`язковим зазначенням конкретних обставин, що стали причиною депреміювання.

Із дослідженого наказу № 13 від 23 січня 2024 року (а.с.5) за підписом генерального директора КНП «Городнянський центр первинної медико-санітарної допомоги» Городнянської міської ради М.П. Назаренка, судом встановлено, що згідно п.3.3 Додатку № 4 Положення про преміювання Колективного договору між адміністрацією та профспілковим комітетом КНП «Городнянський Центр первинної медико-санітарної допомоги» Городнянської міської ради на 2022-2026 рр. знято за січень 2024 року періодичну премію з лікаря загальної практики сімейного лікаря ОСОБА_1 , з урахуванням наказу № 3-ос від 23.01.2024 «Про оголошення догани ОСОБА_1 »

Таким чином, премія, яку просить стягнути позивач не входила в систему основної оплати праці за Законом України «Про оплату праці», а мала характер додаткової заохочувальної виплати, якої позивач був обгрунтовано позбавлений внаслідок оголошеної догани. Крім того, така виплата у кожному конкретному випадку визначалась залежно від заслуг працівника і встанодювалась у відсотках індивідуально, тож розмір, який вирахуваний позивачем самостійно, не грунтується на порядку визначення суми премії медичним працівникам.

У встановленому порядку не доведено порушення законодавства з підстав невиплати позивачу заохочувальної виплати у місяці, в якому ним допущено дисциплінарний проступок, тому вимоги позову і в цій частині є необгрунтованими, тому законних підстав для їх задоволення суд не знаходить.

Відтак, у позові ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 263-265, 274,278-279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , до КНП „Городнянський Центр первинної медико-санітарної допомоги Городнянської міської ради, , адреса: вул. Чернігівська,26, м. Городня, Чернігівського району, Чернігівської області, про визнання незаконним і скасування наказу про оголошення дисциплінарного стягнення догани, визнання незаконним наказу про зняття періодичної премії, стягнення невиплачених сум премії з урахуванням індексації.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою складення повного тексту судового рішення є 24 червня 2024 року

Суддя Карпинська Н.М.