Справа № 565/551/24
Провадження № 2/565/236/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Зейкана І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Бірюк Л.М.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 565/551/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВ «Діджи Фінанс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 3433909 від 22.04.2021 у сумі 86 680,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.04.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладений кредитний договір № 3433909 шляхом приєднання до його умов. У зв`язку з цим, відповідачу платіжним дорученням перераховані кредитні кошти на його картковий рахунок у сумі 20 000 грн.

13.09.2021 на підставі умов Договору відступлення прав вимоги № 07Т, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором № 3433909 від 22.04.2021 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно останнє набуло права вимоги до відповідача.

Згідно з договором відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором становить 86 680,00 грн, з яких заборгованоість за тілом кредиту 20 000 грн, заборгованість за відсотками 65 280,00 грн, заборгованість за комісійними винагородами 1400,00 грн.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив, у якому просить відмовити у задоволенні вимог повністю. Відзив обґрунтовує тим, що відповідно до п. 1.3 1.4 кредитного договору, строк дії кредиту 30 днів з оплатою процентів за користування кредитом в розмірі 5 280,00 грн за ставкою 0,88 від суми кредиту за кожен день строку користування кредитом та одноразової комісії на суму 1400,00 грн. Позичальник зобов`язався повернути кредит кредитодавцю 22.05.2021. Водночас, позивачем не надано доказів на підтвердження обставин автоматичного продовження дії договору, в порядку та на умовах, визначених договором. На підставі цього доходить висновку, що кредитний договір діяв до 22.05.2021.

Вимоги позивача в частині стягнення процентів за користування кредитом, після 05.06.2020 є безпідставними, з урахуванням висновків Верховного Суду, зробленими у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16.

У відповіді на відзив позивач ТОВ «Діджи Фінанс» зазначало, що відзив відповідача ОСОБА_2 є безпідставним. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалось на підставі умов кредитного договору. Зокрема, зазначило, що відсотки нараховані відповідачу на підставі ст.. 625 ЦК України у зв`язку з простроченням грошового зобов`язання.

Представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» у судове засідання не з`явився, просив у позовній заяві про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, проте забезпечив явку свого представника. Представник відповідача ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення процентів за користування кредитом, нарахованих після 22.05.2021.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України)

За змістом положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Положеннями ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

На підставі поданих копій анкети-заяви на кредит № 3433909 від 22.04.2021, договору про споживчий кредит № 3433909 від 22.04.2021, графіку платежів та паспорту споживчого кредиту, суд встановив, що 22.04.2021 між відповідачем ОСОБА_3 та ТОВ «Мілоан» укладений кредитний договір № 3433909. Відповідно до п.п. 1.2-1.3 вказаного договору, сума кредиту складає 20 000 грн, а строк дії кредиту 30 днів з 22.04.2021. Позичальник зобов`язаний повернути кредит, комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом 22.05.2021. П.п. 1.5.1.-1.5.2 договору визначено розмір комісії за надання кредиту у сумі 1400,00 грн та проценти за користування кредитом у сумі 5 280 грн.

Зі змісту відзиву, який поданий відповідачем ОСОБА_2 вбачається, що він не оспорює отримання кредиту у сумі 20 000 у ТОВ «Мілоан». Крім того, видача кредиту відповідачу підтверджується копією платіжного доручення № 44449295 від 22.04.2021 про перерахування на розрахунок ОСОБА_2 20 000,00 грн.

У позовній заяві позивач ТОВ «Діджи Фінанс» доводить, що відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору та кредит для ТОВ «Мілоан» не повернув. Зокрема, позивач зазначає, що за вище вказаним кредитним договором за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 86 680,00 грн, з яких 20 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 65 280 грн сума заборгованості за відсотками та 1400 грн заборгованість за комісією.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором.

Відповідач ОСОБА_2 не оспорює невиконання ним умов договору № 3433909 від 22.04.2021, зокрема, щодо суми заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 20 000 грн, та 1400 грн комісії, проте не погоджується з розміром нарахованих позивачем процентів за користування кредитом.

Вирішуючи питання щодо розміру нарахованих процентів за користування кредитом суд бере до уваги наступні обставини.

Відповідно до п. 1.3. договору про споживчий кредит № 3433909 від 22.04.2021, строк дії кредиту: 30 днів з 22.04.2021. У п. 1.4 передбачено, що термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 22.05.2021

За умовами п. 4.2. договору про споживчий кредит, у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору.

Згідно з п. 1.6. досліджуваного договору про споживчий кредит, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом, становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування.

Зі аналізу копії відомостей про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан» за кредитним договором 3433909, вбачається, що з дня видачі кредиту 22.04.2021 до дня завершення строку кредитування 22.05.2021, нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалось на підставі п. 1.5.2 договору про споживчий кредит, а з 23.05.2021 до 21.07.2021 на підставі п. 1.6 договору про споживчий кредит. Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_2 не оспорював, що станом на 23.05.2021, тобто після завершення строку кредитування, прострочив виконання грошового зобов`язання, суд доходить висновку, що позивач набув право нарахувати та стягнути проценти з відповідача на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за умовами, визначеними п. 1.6 договору про споживчий кредит.

Копією договору відступлення прав вимоги № 07Т від 13.09.2021 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи фінанс», копією витягу з додатку до вказаного договору факторингу, та копією платіжної інструкції № 3 від 05.10.2021, підтверджується, що ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Діджи фінанс» право вимоги боргу за укладеним договором про споживчий кредит № 3433909 від 22.04.2021, укладеного з ОСОБА_2 .

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТзОВ «Діджи фінанс» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем ОСОБА_2 .

За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, а саме наявні підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Діджи фінанс» суми заборгованості за кредитним договором № 3433909 від 22.04.2021 у сумі 86 680,00 грн, з яких 20 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 65 280 грн заборгованість за відсотками та 1 400 грн заборгованість за комісією.

Згідно із ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог 100 %, а саме 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 (сорок) коп.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції позивачем надано договір про надання правової допомоги №42649746 від 11.12.2023 року, додаткова угода від 09.02.2024, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро «Анстасії Маньковської», необхідних для надання правничої (правової допомоги) за позовом ТОВ «Діджи фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості на суму 6000 грн, акт про підтвердження надання правничої допомоги адвокатом від 20.02.2024, зі змісту яких вбачається, що АБ «Анастасії Маньковської» надало правову допомогу для ТОВ «Діджи фінанс» у справі щодо стягнення кредмитної заборгованості з ОСОБА_2 на суму 6 000 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268) (рішення від 23 січня 2014 року у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України»).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи вищевказане та те, що зазначені витрати на правничу допомогу підтверджені належними доказами, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, типовість позовів про стягнення заборгованості за кредитними договорами, суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Діджи фінанс», підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в суді у розмірі 3 000 грн.

Керуючись статтями 526, 536, 1046, 1048 ЦК України, статтями 81, 141, 247, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» 86 680 (вісімдесят шість тисяч шістсот вісімдесят) грн 00 коп заборгованості за договором про споживчий кредит № 3433909 від 22.04.2021.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» понесені у справі судові витрати в розмірі 5 422 (п`ять тисяч чотириста двадцять дві) грн 40 (сорок) коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи фінанс", місце знаходження м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Головуючий суддя І.Ю. Зейкан