Справа № 296/2202/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

за участю секретаря Годлюк А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у березні 2024р. звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира із позовом в якому просить зобов`язати КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради скасувати відомості щодо наявності у ОСОБА_1 заборгованості за послуги теплопостачання у період до 13.07.2023р.

В обґрунтування вимог вказує, що розпорядженням Пулинської районної державної адміністрації Житомирської області від 08.08.2018 року № 272 ОСОБА_2 призначено опікуном над ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 27.04.2023 року № 497 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини-сироти.

В подальшому, рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 05.07.2023 року № 837 жила площа в квартирі АДРЕСА_1 закріплена за особою, позбавленою батьківського піклування, ОСОБА_3 та за дитиною-сиротою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 13.09.2023р. отримали свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_2 .

При отриманні квитанції повідомлення за теплопостачання за жовтень 2023 рік позивачем було виявлене нарахування заборгованості по сплаті за теплопостачання, яка склалась до 13.07.2023 року.

Відтак, позивач вважає такі дії КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради неправомірними та такими, що порушують його права як споживача комунальних послуг.

Від ОСОБА_2 24.04.2024р. надійшла заява про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 в заяві від 24.04.2024р. вимоги позовної заяви визнала та просила провести розгляд справи без її участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Встановлено, що розпорядженням Пулинської районної державної адміністрації Житомирської області від 08.08.2018 року № 272, ОСОБА_2 призначено опікуном над дітьми, позбавленими батьківського піклування, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 27.04.2023р. № 497, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини-сироти (а.с. 7 зворотня сторона).

Згідно рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 05.07.2023р. № 837, жилу площу у кв. АДРЕСА_1 , що віднесена до фонду житла міської ради, закріплено за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 7 зворотня сторона).

На підставі рішення № 7 Курненської сільської ради Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зняті з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 , за умови реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 8).

Згідно договору від 14.07.2023р. Виконавчий комітет Житомирської міської ради надає ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у безстрокове користування квартиру за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 10).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право власності № НОМЕР_1 від 13.09.2023р. (а.с. 11).

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і споживачем регулюються Договором, Законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», постановами КМУ № 630 від 21.07.2005 року та № 830 від 21.08. 2019 року.

Пунктами 6, 13 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи в забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. При цьому такими учасниками є: споживач, виробник, виконавець. Виробник може бути одночасно і виконавцем.

Згідно статті 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року № 1198 (далі - Правила), визначено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (п. 4), де споживач теплової енергії це фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору (п. 3).

У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-295 1цс 15 зроблено висновок, що «споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними».

Отже, з наведеного слід зробити висновок, що оплаті підлягають житлово-комунальні послуги, які були надані споживачу та якими споживач фактично користувався.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вбачається, що ОСОБА_1 з 14.07.2023р. є наймачем квартири за адресою: АДРЕСА_4 , а з 13.09.2023р. останній набув вищезазначене нерухоме майно на праві власності, що підтверджується свідоцтвом № НОМЕР_1 .

З матеріалів справи встановлено, що відповідачем у період до 13.07.2023р. нараховано заборгованість за послуги теплопостачання, яке було надано за адресою: АДРЕСА_4 , на суму 41914,32 грн.

Судом встановлено, що обов`язок оплачувати житлово - комунальні послуги (послуги теплопостачання), з`явився у позивача після укладання договору найму від 14.07.2023р., предметом якого є безстрокове користування квартирою АДРЕСА_1 .

Відтак, позовна вимога про зобов`язання відповідача скасувати відомості щодо наявності у ОСОБА_1 заборгованості за послуги теплопостачання у період до 13.07.2023 року є правомірною та підлягає задоволенню.

Враховуючи зібрані по справі докази та заяву представника відповідача про визнання позову, з метою захисту конституційних прав позивача, суд вважає доцільним зобов`язати відповідача КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради скасувати відомості щодо наявності у ОСОБА_1 заборгованості за послуги теплопостачання, що виникла в період часу до 13.07.2023

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягнення судові витрати у розмірі 3028,00.

Керуючись ст. ст.5,12,13,81, 211,258,259,263-265,268,273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Зобов`язати Комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради скасувати відомості щодо наявності у ОСОБА_1 заборгованості за послуги теплопостачання у період до 13.07.2023р.

Стягнути з Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В. П. Маслак