Справа № 481/668/24
Провадж.№ 2-о/481/56/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

заочне

20.06.2024 року Новобузький районний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Уманської О.В., з участю секретаря судового засідання Кузьміної Н.П., розглянувши в залі суду м. Нового Бугу, Миколаївської області, в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новобузький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про встановлення факту, що має юридичне значення,

Встановив:

22.04.2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті її батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви зазначила, що Батько заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований та весь час проживав за адресою: АДРЕСА_1 . В 1982 році, батько заявниці тимчасово виїхав на «заробітки» до Свердловської області російської федерації. Як пізніше стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, перебуваючи на території російської федерації в Свердловській області. 18.01.2024 року заявниця звернулась із заявою до нотаріальної контори про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька на належне йому майно, яке складається з 1/2 частки житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 та на 1/2 частку земельної ділянки, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_2 . Але, відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.03.2024 року №70/02-31 виданої приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О, заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину за законом після смерті батька на вищевказане спадкове майно, з підстав відсутності свідоцтва про смерть батька. Також, заявниці було роз`яснено нотаріусом, що підтвердити факт смерті батька вона зможе в судовому порядку. 17.04.2024 року заявниця ОСОБА_1 звернулась із заявою до Новобузького відділу ДРАЦС у Баштанському районі Миколаївської області про видачу їй свідоцтва про смерть батька ОСОБА_2 який помер на території російської федерації, але заявниці було відмовлено та повідомлено, що з метою розгляду звернення було здійснено пошук активного запису про шлюб її мами ОСОБА_4 . За результатами пошуку було знайдено актовий запис про шлюб від 15.11.1988 року відділом ДРАЦС. У графі наречена зазначено « ОСОБА_4 », сімейний стан « ОСОБА_5 », у графі для відміток «Актовий запис про смерть №92 від 15.10.1985 року В-Серинською селищною радою Свердловської області». Дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року зупинено з російською федерацією і білорусією 27 грудня 2022 року. Тому витребувати повторне свідоцтво про смерть батька з компетентних органів російської федерації не є можливим.

Тому заявниця позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть свого батька у відділі ДРАЦС та через відсутність вказаного документа не має можливості прийняти спадщину після смерті свого батька.

На підставі викладеного заявник просить встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в сел.. В-Серинське, Свердловської області російської федерації.

Заявниця ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує, просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Новобузького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в судове засідання не з`явився, заперечень проти заяви чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що заявник ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є рідною донькою ОСОБА_2 , а ОСОБА_7 є її матір`ю, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Новобузьким районним відділом запису актів громадського стану у Миколаївській області 19.08.1977 року, актовий запис №238 ( а.с.6)

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 11.12.2023 року Новобузьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ( а.с.10).

12.03.2024 року приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О. винесена постанова № 70/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її батька ОСОБА_2 , оскільки відсутнє свідоцтво про смерть спадкодавця ( а.с.11).

Для витребування з компетентних органів російської федерації свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в сел.. В-Серинське, Свердловської області російської федерації, 18.04.2024 заявник звернулася до Новобузького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яке 18.04.2024 надало їй відповідь за №6/23.-09 про неможливість витребування такого свідоцтва з компетентних органів російської федерації, оскільки дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року зупинено з російською федерацією ( а.с.12-13).

При цьому як видно із актового запису про шлюб №178 від 15.11.1988 року, складеного Новобузьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) на ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , у графі наречена зазначено « ОСОБА_4 », сімейний стан «Удова», у графі для відміток «Актовий запис про смерть № 92 від 15.10.1985 року В-Серинською селищною радою Свердловської області На дату складання актового запису діяла Інструкція про порядок реєстрації актів громадянського стану в Україні, яка була затверджена наказом Міністерством юстиції України № 22/5 від 29.12.1984 року та яка вже втратила чинність. Відповідно до даної Інструкції передбачалося, що особи, які раніше перебували в шлюбі, могли зареєструвати новий шлюб тільки при пред`явленні документів що підтверджують припинення попереднього шлюбу. Відомості про цей документ вносили до заяви, до даних актового запису про шлюб та не залишалися у відділі (а.с.27).

Відповідно до частини другої етапі 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статі 120 Конституції України передбачено, що організація, повноваження і порядок діяльності Кабінету Міністрів України, інших центральних та місцевих органів виконавчої влади визначаються Конституцією і законами України.

Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі Закон) визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану та регулює відносини у сфері державної реєстрації актів цивільного стану.

Діяльність органів державної реєстрації актів цивільною стану ґрунтується на принципах додержання законності, захисту прав і законних інтересів громадян та держави, додержання таємниці державної реєстрації актів цивільного стану, належною документального оформлення проведеної державної реєстрації.

Відповідно до пункту 6 розділу IV Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 №52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5) громадяни України та особи без громадянства які проживають в Україні, випробовують документи на підтвердження фактів реєстрації актів цивільного стану, здійснених компетентними органами іноземної держави, через Міністерство закордонних справ України, якщо інший порядок не встановлено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Зносини у сфері державної реєстрації актів цивільного стану між Україною та Російською Федерацією до 24.02.2022 відбувалися відповідно до Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 (зі змінами, внесеними Протоколом до неї від 28.03.1997) (далі - Конвенція).

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у державі введено воєнний стан. У зв`язку із повномасштабною триваючою збройною агресією російської федерації прози України та неможливістю у зв`язку з цим гарантувати виконання зобов`язань за відповідними міжнародними договорами, з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, припинені будь-які відносини у сфері міжнародного правового співробітництва у цивільних і кримінальних справах з установами Російської Федерації та Білорусії.

01.12.2022 року прийнято Закон України № 2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» яким з 29.12.2022 зупинено дію Конвенції та Протоколу до неї у відносинах російською федерацією та Республікою Білорусь.

З дати зупинення дії Мінської конвенції не здійснюється співробітництво судів та інших компетентних органів України з відповідними органами російської федерації та республіки Білорусь з питань надання правової (судової) допомоги та екстрадиції у цивільних і кримінальних справах на підставі Конвенції, у тому числі, безпосередні зносини установ юстиції відповідно до Протоколу до неї.»

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 заявниці ОСОБА_1 необхідно для оформлення спадкових прав після смерті батька.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України „Про державну реєстрацію актів цивільного стану державну реєстрацію актів цивільного стану громадян України, які проживають або тимчасово перебувають за кордоном, проводять дипломатичні представництва і консульські установи України.

За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 року №545.

Відповідно до положень наказу, підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть, форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України).

Пунктом 13 постанови №5 Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою.

Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги неможливість встановлення даного юридичного факту в позасудовому порядку, оскільки заявник не може зареєструвати смерть батька для проведення державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва згідно чинного законодавства України суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 12, 23, 76, 81, 258, 259, 265, 273, 293, 294, 315 ЦПК України,суд

Ухвалив :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новобузький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в сел.. В-Серинське, Свердловської області російської федерації.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Повне найменування учасників справи:

- заявник : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

- заінтересована особа: Новобузький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), місцезнаходження: 55601, Миколаївська область, Баштанський район, м. Новий Буг, площа Свободи, 61, .

Повний текст рішення складено 20.05.2024 року.

Суддя