Провадження № 2/359/703/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

за участю відповідача ОСОБА_2 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Перша бориспільська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом,

встановив:

1. Виклад доводів пред`явленого позову.

У листопаді 2023 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом та посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 її батько ОСОБА_6 . У зв`язку з тим, що за час свого життя ОСОБА_6 не склав заповіт, після його смерті спадкування здійснювалось за законом. До спадкоємців першої черги за законом належать позивач, який є дочкою спадкодавця, та його інша дочка ОСОБА_2 . Для того, щоб оформити право власності на спадкову квартиру АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 своєчасно подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Під час спадкового процесу позивачу стало відомо про те, що вказана квартира належала не ОСОБА_6 , а ОСОБА_5 . Крім того, позивач дізнався про те, що його матір ОСОБА_5 склала заповіт, яким все своє майно вона заповіла ОСОБА_4 та відповідачу в рівних частках. Відсутність у позивача інформації про належність квартири ОСОБА_5 та складення нею заповіту перешкодила ОСОБА_4 прийняти спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 . Нотаріус не відшукав позивача, не повідомив його про заведення спадкової справи та 7 лютого 2023 року видав ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом щодо 1/2 частки в квартирі АДРЕСА_1 . У зв`язку з тим, що позивач не прийняв спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 , нотаріус також видав відповідачу свідоцтво про право на спадщину за законом щодо іншої 1/2 частки в спадковій квартирі.

Тому ОСОБА_4 просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її матері ОСОБА_5 та визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 7 лютого 2023 року ОСОБА_2 щодо 1/2 частки в квартирі АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 заперечують проти задоволення позову. В обґрунтування своїх заперечень вони посилаються на відсутність поважних причин, які об`єктивно перешкодили позивачу прийняти спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 . Так, ОСОБА_4 було достеменно відомо про наявність заповіту, оскільки в день смерті матері сторони знайшли заповіт в речах ОСОБА_5 та ознайомились з його змістом. Квартира АДРЕСА_1 завжди була спірним об`єктом між ОСОБА_4 та відповідачем, і позивач постійно контролював дії ОСОБА_5 щодо розпорядження цим об`єктом нерухомого майна. Оригінали документів на квартиру, оспорюваний заповіт зберігались у батька ОСОБА_6 , і з ними могла ознайомитись позивач. Крім того, як зазначає ОСОБА_4 , вона дізналась про існування заповіту матері лише у вересні 2022 року, в той час як звернулась до суду з позовом аж через рік, що додатково свідчить про обізнаність позивача про наявність заповіту. Тому ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 просять відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник Першої бориспільської державної нотаріальної контори направив заяву (а.с.112 т.1), в якій просив розглядати справу за його відсутності.

2. Інформація про рух цивільної справи.

Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 1 листопада 2023 року (а.с.59 т.1) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ОСОБА_4 , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 7 листопада 2023 року (а.с.63-64 т.1) було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого судового засідання, а також витребувано у Першої бориспільської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 .

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 19 лютого 2024 року (а.с.187 т.1) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 14 травня 2024 року (а.с.215 т.1) було витребувано у Першої бориспільської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є дочками ОСОБА_5 . Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 7 серпня 1975 року (а.с.11 т.1), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №2 від 30 серпня 2022 року (а.с.12-13 т.1), копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 27 травня 1965 року (а.с.98 т.1) та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 24 травня 1986 року (а.с.99 т.1).

За час свого життя, а саме 5 березня 2009 року, ОСОБА_5 склала заповіт (а.с.117 т.1), яким все своє майно вона заповіла дочкам ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рівних частках.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 . На день смерті їй належала квартира АДРЕСА_1 . Ці обставини підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 26 березня 2014 року (а.с.14 т.1) та копією свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_5 від 21 червня 2000 року (а.с.28 т.2).

10 червня 2014 року ОСОБА_2 подала до Бориспільської міської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом (а.с.3 т.2), на підставі якої була заведена спадкова справа №56173433. Ця обставина підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №37585625 від 10 червня 2014 року (а.с.18 т.2).

7 лютого 2023 року державний нотаріус Першої бориспільської державної нотаріальної контори Кардашевська М.В. видала ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом щодо 1/2 частки в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.36 т.2) та свідоцтво про право на спадщину за законом щодо іншої 1/2 частки в спадковій квартирі (а.с.37 т.2).

Спірні правовідносини регулюються главою 87 «Здійснення права на спадкування» та главою 89 «Оформлення права на спадщину» книги шостою «Спадкове право» ЦК України.

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

а. норми матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

б. норми процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.76 ЦПК України дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

а. щодо пропуску строку прийняття спадщини.

23 березня 2014 року відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_5 . В той же день розпочався шестимісячний строк для прийняття цієї спадщини. Перебіг цього строку закінчився 23 вересня 2014 року. ОСОБА_4 подала заяву про прийняття спадщини (а.с.46 т.2) до Першої бориспільської державної нотаріальної контори лише 30 квітня 2024 року. Ця обставина беззаперечно свідчить про те, що позивач істотно, майже на 10 років, пропустив строк для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті

ОСОБА_5 щодо необізнаності спадкоємця відносно спадкового майна.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що вона є онукою ОСОБА_5 . У 2007 році ОСОБА_5 подарувала свідку ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_1 . У зв`язку з цим між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відбувся конфлікт, після якого договір дарування спірної квартири був розірваний. Тому свідок ОСОБА_7 стверджує, що позивачу було відомо про те, що квартира АДРЕСА_1 належала саме ОСОБА_5 , а не ОСОБА_6 .

Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_1 не подали докази на спростування достовірності показань свідка ОСОБА_7 . Тому доводи позивача про його необізнаність відносно спадкової квартири підлягають критичній оцінці. Крім того, відсутність у спадкоємця інформації про спадкове майно не є поважною причиною пропуску строку прийняття спадщини. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 грудня 2021 року в справі №315/386/19 (провадження №61-15100св21), зі змісту якої вбачається, що за загальним правилом, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

в. щодо незнання спадкоємця про заповіт.

ОСОБА_4 , допитана у судовому засіданні в якості свідка, показала, що їй не було відомо про заповіт, складений ОСОБА_5 . Після того, як помер ОСОБА_6 , ОСОБА_4 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Лише у вересні 2022 року вона дізналась про існування заповіту. Достовірність показань ОСОБА_4 підтверджується копією спадкової справи №341/2022, заведеної після смерті ОСОБА_6 (а.с.234-250 т.1). З цієї спадкової справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 27 серпня 2022 року (а.с.236 т.1). 5 вересня 2022 року ОСОБА_4 подала заяву про прийняття спадщини до Першої бориспільської державної нотаріальної контори (а.с.235 т.1).

Аналіз наведених обставин свідчить про те, що протягом шести місяців з дня смерті ОСОБА_5 позивачу не було відомо про складення заповіту. Такий висновок суду підтверджується навіть копією спадкової справи №154/2014, заведеної після смерті ОСОБА_5 (а.с.1-53 т.2), в якій відсутні відомості про те, що державний нотаріус Бориспільської міської державної нотаріальної контори Пушняк М.О. повідомляв ОСОБА_4 про заведення спадкової справи та наявність у позивача права на спадкування. Однак ОСОБА_4 , як дочка ОСОБА_5 , була спадкоємицею першої черги за законом. Незалежно від обізнаності про заповіт, позивачу належало протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Невиконання ОСОБА_4 цього обов`язку не перебуває в жодній залежності від її необізнаності про заповіт. Тому відсутність у позивача інформації про заповіт, складений ОСОБА_5 , не є поважною причиною пропуску строку прийняття спадщини. Обставини цієї цивільної справи істотно відрізняються від обставин цивільних справ, на рішення в яких посилається представник позивача ОСОБА_1 в пред`явленому позові. Тому викладення ним судової практики Верховного Суду, згідно з якою незнання спадкоємцем факту складення заповіту визнається поважною причиною пропуску строку прийняття спадщини, підлягає критичній оцінці. Адже в цій цивільній справі усвідомлення ОСОБА_4 наявності у неї права на спадкування не залежало від її обізнаності про заповіт.

Як наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в ухвалі від 16 серпня 2023 року в справі №638/16540/20 (провадження №61-6761св22), необізнаний спадкоємець вважається добросовісним тоді, коли з моменту отримання інформації про смерть спадкодавця у розумні строки (які не повинні перевищувати шести місяців) він звертається до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Попри те, що ОСОБА_4 дізналась про існування заповіту ще у вересні 2022 року, вона пред`явила позов лише у листопаді 2023 року, тобто з перевищенням розумного шестимісячного строку. Такі дії позивача містять ознаки недобросовісної поведінки.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що вона працює державним нотаріусом Першої бориспільської державної нотаріальної контори. Вона стверджує, що після смерті ОСОБА_5 спадкова справа заводилась іншим державним нотаріусом. Свідок ОСОБА_8 почала вести означену спадкову справу лише у 2022 році, тобто після закінчення шестимісячного строку після смерті ОСОБА_5 . Тому показання свідка ОСОБА_8 не стосуються предмета доказування та не є належними доказами в розумінні ст.77 ЦПК України. Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 взагалі не повідомила жодної обставини, яка б мала значення для правильного вирішення спору. Показання цього свідка також не є належним доказом.

г. висновки суду.

Таким чином, судом не встановлено жодної поважної причини, пов`язаної з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для ОСОБА_4 на своєчасне подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини в період часу з 23 березня 2014 року до 23 вересня 2014 року. Обставини, викладені в позовній заяві, об`єктивно не виправдовують того, що заяву про прийняття спадщини ОСОБА_4 подала лише через майже 10 років після смерті її матері.

З огляду на це суд висновує про відсутність підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 . Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги ОСОБА_4 належить відмовити.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , спадкування її 1/2 частки в квартирі АДРЕСА_1 здійснювалось за законом. ОСОБА_2 була спадкоємицею першої черги за законом. Вона своєчасно подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (а.с.3 т.2). Ця обставина свідчить про те, що відповідач у встановленому порядку прийняв спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 , та набула права власності на означену 1/2 частку в спадковій квартирі.

З огляду на це суд висновує про відсутність підстав для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 7 лютого 2023 року ОСОБА_2 щодо 1/2 частки в квартирі АДРЕСА_1 .Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги ОСОБА_4 належить відмовити також.

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ОСОБА_4 сплатила судовий збір в розмірі 2147 гривень 20 копійок, що підтверджується квитанцією від 30 жовтня 2023 року (а.с.7 т.1). Однак у задоволенні пред`явленого позову відмовлено в повному обсязі.

З огляду на це суд висновує, що підстави для відшкодування позивачу вказаних судових витрат відсутні.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Перша бориспільська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом відмовити.

Повний текст рішення суду складений 17 червня 2024 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Ю. Семенюта