Справа № 359/1581/24
Провадження № 2/359/1504/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

21 червня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Русан А.М.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Бориспільської міської ради Київської області про визнання права власності в порядку спадкування,-

встановив:

13 лютого 2024 року представник позивача адвоката Марусенко В.О. звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із заявою, якою просив суд : визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 ; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 . На випадок своєї смерті ОСОБА_4 склав заповіт, яким все своє майно заповів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в рівних частинах.Позивачі звернулися до державного нотаріуса Другої Бориспільської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте, позивачам було відмовлено у зв`язку з тим, що в договорі купівлі-продажу квартири від 29 березня 1991 року не вказано її номер за адресою: АДРЕСА_2 . З цих підстав позивачі вимушені звернутись до суду за захистом своїх прав на спадкове майно з позовом про визнання права власності на вказану квартиру.

Ухвалою суду від 16 лютого 2024 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

09 квітня 2024 року ухвалою суду підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з`явились. Від представника позивачів надійшла заява з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги повністю підтримав та просив задовольнити.

Від представника відповідача Бориспільської міської ради надійшла заява, якою просив розгляд справи проводити без участі їх представника, при ухваленні рішення покладається на думку суду.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за №761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Дослідивши подані заяви та матеріали справи, в тому числі належним чином завірену копію спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Приписами ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд також приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини.

Так, враховуються висновки, зазначені у рішенні в справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року (серія А, № 303А, п. 2958), згідно якого Суд повторює, що згідно усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 21 червня 2022 року Бориспільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 17 квітня 2013 року склала заповіт, згідно якого все своє майно заповів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 в рівних чатинах кожному.

Згідно рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2017 року, позов ОСОБА_5 задоволено, шлюб укладений з ОСОБА_6 розірвано. Відновлено дошлюбне прізвище ОСОБА_5 - « ОСОБА_7 ».

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 .

У встановлений законом строк позивачі звернулися до Другої Бориспільської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №69547087 від 22 липня 2022 року.

Судом також встановлено, що позивачі зверталися до державного нотаріуса Другої Бориспільської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте, позивачу відмовлено у зв`язку з відсутністю номеру квартири в договорі купівлі-продажу квартири від 29 березня 1991 року, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої державним нотаріусом Другої Бориспільської державної нотаріальної контори від 25 листопада 2023 року за № 1509/02-31.

Відповідно договору купівлі-продажу квартири в с. Кірове від 20 березня 1991 року, ОСОБА_4 придбав квартиру у радгоспі «Кіровський», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно рішення виконавчого комітету Кіровської сільської ради Бориспільського району Київської області № 196 від 21 липня 2011 року, ОСОБА_4 дозволено внутрішнє переобладнання житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_3 , у зв`язку з чим житлова площа збільши-лась на 29,0 м.кв. і становить 55,6 м.кв.

Згідно облікової карти погосподарського обліку на 2016-2020 р.р., квартира АДРЕСА_1 обліковує-ться за ОСОБА_4

26 травня 2023 року КП «Бюро технічної інвентаризації Бориспільської міської ради» на ім`я ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт на квартиру, яка розташована за адресою : АДРЕСА_2 .

Постановою Верховної ради України від 04 лютого 2016 року за № 984-VIII змінено назву села «Кірове» Бориспільського району Київської області на село «Кучаків».

З наявних в матеріалах справи документів встановлено, що спору про спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4 , немає. Доказів протилежного суду не надано.

Спірні правовідносини регулюються книгою 6 ЦК України «Спадкове право». Як вбачається зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст. 1220, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як встановлено у ч. 1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1, 2 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно ч 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно абз.3 ч.2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Статтею 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних справ та інтересів може бути визнання права.

За змістом пункту 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , в тому числі на квартиру, набули право власності на дане майно в порядку спадкування з моменту відкриття спадщини.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Зважаючи на вказане, суд вважає доведеними обставини, зазначені в позовній заяві, а відтак наявні підстави для її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 та ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», абз.3 ч.2 ст.331, ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України, п.2 ч.1 ст.258, ч.3 ст.259, ст.ст.263-265 та ст.268 Цивільного процесуального України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Бориспільської міської ради Київської області про визнання права власності в порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Відомості про позивача 1 : ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 виданий 27 жовтня 1998 року Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області, зареєстрована за адресою : АДРЕСА_3 ).

Відомості про позивача 2 : ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 виданий 31 січня 2003 року Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_3 ).

Відомості про позивача 3 : ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_6 , паспорт № НОМЕР_7 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_3 ).

Відомості про відповідача : Бориспільська міська рада (адреса: 08301, Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 72, ).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скаргу на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 21 червня 2024 року.

Суддя Яковлєва Л.В.