РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2024 року

м. Рівне

Справа № 564/328/24

Провадження № 22-ц/4815/580/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Боймиструк С.В.,

судді: Хилевич С.В., Шимків С.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ковальчука Сергія Леонідовича на ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 11 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Костопільського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 11 березня 2024 рокузупинено провадження у справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України.

Не погоджуючись із ухвалою місцевого суду, представник ОСОБА_1 адвокат Ковальчук Сергій Леонідович оскаржив її в апеляційному порядку.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд задовольнив заяву про зупинення подану особою, що не є учасником справи та не врахував підходу до оцінки доказів щодо обставини перебування учасника справи у Збройних Силах України, що сформований у постановах ВС по справам №753/19628/17 №756/3462/20. Відтак вважає, що підстави для зупинення не доведені належними та допустимими доказами. Також вказав, що справа стосується прав та інтересів дитини, тому слід виходити із принципу врахування її найкращих інтересів.

Просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач перебуває на військовій службі у складі Збройних Сил України, а тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України провадження у справі підлягає зупиненню до припинення виконання ним обов`язків військовослужбовця.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Частиною першою статті 251 ЦПК України передбачено перелік обов`язкових підстав для зупинення провадження, який є вичерпним.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі, перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Така правова позиція узгоджується із постановою КЦС ВС від 21.12.2022 у справі № 456/2541/19.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»(із змінами), затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102/ІХ «Про Затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» по всій території України запроваджений воєнний стан.

Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено.

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2022 року в справі № 461/5209/19 (провадження № 61-5782св22) вказано, що: «Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява про зупинення провадження є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан».

З довідки №01-02/783 від 01.02.2024 року виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що ОСОБА_2 , 1980 року народження, відповідно до Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 "про загальну мобілізацію", 23.12.2022 призваний на військову службу до військової частини НОМЕР_1 .

Разом з цим, суд першої інстанції не звернув увагу, що відповідачем не надано доказів на підтвердження наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Аналогічний висновок викладений в ухвалах КЦС в складі Верховного Суду від 09 листопада 2022 року в справі № 753/19628/17, від 17 січня 2023 року в справі № 501/1699/17, від 29 березня 2023 року в справі №756/3462/20.

Частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини встановлено, що держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи, що предметом позову є питання утримання дитини і зупинення провадження у цій справі не забезпечить дотримання якнайкращих інтересів дитини, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення провадження у справі є передчасним, а тому ухвала місцевого суду підлягає скасуванню, а справа поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Крім того заява про зупинення, всупереч положенням ч.1, 2 ст. 183 ЦПК України та ч.8 ст. 62 ЦПК України, подана від імені ОСОБА_4 , яка не є учасником справи та не підтвердила повноважень на представництво інтересів учасника справи.

Керуючись ст.ст.367,379,381-384,389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ковальчука Сергія Леонідовичазадовольнити.

Ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 11 березня 2024 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: Боймиструк С.В.

Судді: Хилевич С.В.

Шимків С.С.