Провадження № 2/761/320/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 червня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Марінченко Л.В.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ФОП ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом про відшкодування збитків в порядку регресу. Заява мотивована тим, що 18 лютого 2019 року, о 7 годині 20 хвилин, по пр. Перемоги в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 . В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 , власник зазнав матеріального збитку. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.03.2019 по справі 761/8474/19 водія ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. 20.12.2019 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (первісний кредитор) та ФОП ОСОБА_1 (новий кредитор) укладено Договір №20/12/2019 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору до Договору страхування, перелік яких наведений в Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредит отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування №6-01 від 09.11.2018, укладеним між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_3 предметом якого були майнові інтереси страхувальника пов`язані з транспортним засобом«Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 . Факт ДТП 18.02.2019 р. було визнано ПрАТ «СК «ВУСО» страховим випадком та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 12 937,43 грн. У зв`язку із тим, що цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ПрАТ "СК Український страховий стандарт" здійснила виплату ПрАТ «СК «ВУСО» страхового відшкодуванняв межах ліміту з урахуванням розміру франшизи - 2000,00 грн. Таким чином різниця між фактичним розміром шкоди і страховим випадком склала 2 000,00 грн. За таких обставин представник позивача просить суд стягнути з відповідача завдані збитки у розмірі 2 000,00 грн. та судові витрат.

Провадження у справі відкрито 03.06.2021, відповідно до положень ст.ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник ФОП ОСОБА_1 просив розглянути справу за його відсутності. Заперечень щодо заочного розгляду справи від сторони позивача не надходило

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про відкриття провадження в справі, в встановленому законом порядку відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився. Правом на подачу відзиву на позов не скористався.

За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. ст. 223,280 ЦПК України, за відсутності заперечень сторони позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши наявні в справі докази, та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (ПрАТ «СК «ВУСО») та ОСОБА_3 (Страхувальник) 09.11.2018 р. було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №6-01 , предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Hyundai Accent» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 ».

У відповідності до умов даного Договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування.

18 лютого 2019 року, о 7 годині 20 хвилин, по пр. Перемоги в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортних засобів: автомобіля «Toyota» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_2 і автомобіля Хюндай державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 ».

В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб Хюндай державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », власник зазнав матеріального збитку.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.03.2019 по справі 761/8474/19 водія ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Згідно ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, не потребує доказуванню обставини, що ДТП 18.02.2019 сталось із вини відповідача ОСОБА_2 .

Для встановлення вартості відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу автомобіля «Hyundai Accent» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » здійснено огляд.

Згідно Рахунку на оплату №ПА000000911 від 19.02.2019 року ТОВ «Паритет» вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Hyundai Accent» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » становить 12937,43 грн.

Факт ДТП 18.02.2019 року був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховим актом.

За заявою потерпілої особи та виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору добровільного страхування на підставі страхового акту №02139-02 від 27.02.2019 року ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування в розмірі: 12 937,43 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4992 від 27.02.2019.

Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО склав: 12 937,43 грн.

Відповідно до положень ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність іідповідача як водія транспортного засобу, «Toyota» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », була застрахована за Полісом № AN4690215 в ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», то керуючись ст. ст. 6, 9, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 993, ч.1 ст. 1191 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування, ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу.

ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту передбаченого полісом № AM 4690215 з урахуванням розміру франшизи в розмірі - 2 000,00 грн. згідно умов полісу страхування цивільно-правової відповідальності.

20.12.2019 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , Новий кредитор укладено Договір №20/12/2019 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору до Договору страхування, перелік яких наведений в Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредит отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового: відшкодування за Договором страхування №6-01 від 09.11.2018.

Згідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та інші правочини.

Так, відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочину (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В розумінні статей Цивільного кодексу Україні Закону України "Про страхування», у Відповідача виникло зобов`язання перед Позивачем відшкодувати завдані збитки в межах різниці між фактичним розміром шкоди та сплаченого страхового відшкодування.

Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодування ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» склала: 2 000,00 грн.

3 метою досудового врегулювання спору представником позивача 27.12.2019 та, повторно, 13.04.2020 відповідачеві було направлено повідомлення та Вимогу про відшкодування збитків в поряди регресу, про що свідчить фіскальний чек від 13.04.2020 за №390, але Відповідач не погасив заборгованість в добровільному порядку. Позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, яки передбачений нормами ЦК України (п.8 ч.2 ст. 16).

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про страхування», франшиза - частина збитків, що н відшкодовується страховиком згідно договору страхування. Страхове відшкодування за шкоду заподіяну потерпілим, завжди зменшується на суму франшизи. Тобто франшиза відшкодовується особою, яка завдала матеріальну шкоду.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про страхування», договір страхування - це письмова угода міх страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подав допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі ! визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується із ст. 979 ЦК України , якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Разом з тим, згідно з ч.2 ст.1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

3 огляду на вищезазначене, фактичний розмір збитків (вартість відновлювального ремонту) має бути сплачена Відповідачем.

Так, ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

У зазначеній нормі права, яка встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках деліктних (позадоговірних) зобов`язань, під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається в зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Шкода це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки завдана шкода (реальна шкода) відшкодовується в повному обсязі.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Згідно ч.1 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмір виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вже зазначалось вище, винуватість відповідача ОСОБА_2 у вчиненні ДТП встановлена судом, в результаті якої транспортному засобу, який належить позивачу було завдано механічних пошкоджень, а відтак завдано позивачу матеріальної шкоди.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до п. 36.6 ст. 36 цього Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Позивач, пред`явиши позовні вимоги до винуватця ДТП, вказує, що не отримував від відповідача грошові кошти в якості сплати франшизи в сумі 2 000,00 грн., а відтак за вимогами закону із відповідача підлягає стягненню ця сума.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що розмір франшизи в сумі 2 000,00 грн. правомірно не було відшкодовано страховою компанією, стороною відповідача доводи позову спростовані не були, а тому суд вважає, що вказана сума за вимогами закону підлягає стягненню із відповідача, як винуватця ДТП, на користь позивача, в зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з Відповідача судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, як це вбачається з положень ч. 1 ст. 134 ЦПК України.

При поданні позовної заяви позивач наводив попередній (орієнтовний) розрахунок позовних вимог, отже позивачем дотримано вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Виходячи зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Разом з ти, відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 24 червня 2021 року у справі № 761/14537/15-ц та від 27 січня 2021 року у справі № 659/226/19.

Суд зауважує, що клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу відповідачем в порядку частини п`ятої статті 137 ЦПК України до суду не подавалось.

Так, як свідчать матеріали справи, 10 грудня 2019 року між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Адвокатус» укладено договір про надання правової допомоги предметом якого є надання клієнту правничої допомоги у цивільній справі №761/26805/20.

Представником позивача надано Договір №1 про надання правничої допомоги від 10 грудня 2019 року, Додаткову угоду №3, Акт приймання-передачі до договору про надання правничої допомоги №1 від 210.12.2019, який містить в собі перелік наданих послуг, платіжне доручення №23 від 15.02.2020, які свідчать про сплату позивачем представнику гонорару в розмірі 7 299 грн. 80 коп.

Крім того, з Додаткового договору вбачається, що правова допомога вважається наданою, а гонорар переданим після його підписання.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги відсутність клопотання про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 таких витрат у розмірі 7 299 грн. 80 грн.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (остання відома адреса: АДРЕСА_2 ) про відшкодування збитків в порядку регрессу, - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , остання відома адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) розмір франшизи в сумі 2 000 грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , остання відома адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , остання відома адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 299 грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подано протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. ст. 353-357 ЦПК України до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України , у цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення суду складено 19 червня 2024 року.

Суддя: