Справа № 203/1391/24
Провадження № 2/0203/899/2024
УХВАЛА

30 травня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Сядро Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи заяву представника позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Женева-2» Патики Андрія Володимировича про закриття провадження в цивільній справі за позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Женева-2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по внескам та обов`язковим платежам співвласників,

ВСТАНОВИВ:

21.03.2024 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська звернулося Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Женева-2» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по внескам та обов`язковим платежам співвласників, в якому просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість по внескам та обов`язковим платежам співвласників в сумі 34700,00грн, інфляційні в сумі 946,77грн, 3% річних в сумі 400,53грн, а всього в сумі 36047,30грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2024 року, цивільну справу № 203/1391/24, провадження № 2/0203/899/2024, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М., яка передана судді канцелярією суду 25.03.2024 року.

Відповідно до ч. 8 ст. 187 ЦПК України, судом з метою визначення підсудності було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до відповіді № 508264 від 26.03.2024 року, з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовна заява не відповідала вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, тому ухвалою суду від 26.03.2024 року була залишена без руху з наданням позивачу п`ятиденного строку для усунення недоліків.

15.04.2024 року позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 22.04.2024 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

29.05.2024 року через систему «Електронний суд» до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від представника позивача надійшла заява про відмову від позовних вимог та повернення 50 відсотків сплаченого судового збору.

В обґрунтування своєї заяви представник позивача зазначив, що на даний момент відповідачем, після подачі позову до суду та відкриття провадження у справі виконані зобов`язання щодо сплати внесків, як власника квартири АДРЕСА_2 за період з 31.10.2023 року в повному обсязі, тому є підставою для закриття провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Разом з позовом позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце проведення судового засідання, причини неявки суду не повідомила, клопотань або заяв суду не надавала.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З урахуванням положень ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд розглянув заяву позивача про закриття провадження у справі за відсутності учасників справи.

При цьому на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, ознайомившись із заявою, проаналізувавши норми ЦПК України, дійшов таких висновків.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Суд зазначає, що оскільки відповідач добровільно сплатила суму заборгованості, представник позивача скористався наданим позивачу законом правом на відмову від позову, про що свідчить відповідна заява представника позивача, така заява підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд роз`яснює позивачу, що за приписами ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

З огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне задовольнити заяву представника позивача про закриття провадження в цивільній справі та прийняти відмову позивача від позову, провадження в цивільній справі № 203/1391/24 закрити.

Також суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Так, відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Суд зазначає, що порядок повернення судового збору регламентований, зокрема ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787.

Відповідно до ч. 3, ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Відповідно до п. 5, п. 10 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за № 650/24182 (далі Порядок № 787), повернення судового збору (крім помилково зарахованого) здійснюється за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Заява та подання або копія судового рішення, засвідчена належним чином, подаються до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства.

Отже, суд, вирішуючи в ухвалі про закриття провадження у справі питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору, доходить висновку про необхідність повернення позивачу з Державного бюджету України 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 1514,00 грн.

Суд додатково зазначає, що документ на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до Державного бюджету України міститься в матеріалах цивільної справи № 203/843/24, а саме: платіжна інструкція № 410 від 18.03.2024 року на суму 3028,00 грн (а.с.11). При цьому суд зазначає, що одержувачем коштів, відповідно до вказаної квитанції, є Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, який має здійснити повернення 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору з Державного бюджету України у розмірі 1514,00 грн.

Керуючись ст.ст. 13, 49, 142, 255, 256, 260, 261, 263, 353 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Женева-2» Патики Андрія Володимировича про закриття провадження в цивільній справі за позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Женева-2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по внескам та обов`язковим платежам співвласників задовольнити повністю.

Прийняти відмову представника позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Женева-2» Патики Андрія Володимировича від позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по внескам та обов`язковим платежам співвласників.

Провадження в цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Женева-2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по внескам та обов`язковим платежам співвласників закрити.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Челюскіна, буд. 1; код за ) повернути Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Женева-2» (місцезнаходження: 49101, місто Дніпро, вул. Короленка, буд. 22А, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1514,00 грн (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять 00 копійок) (платіжна інструкція № 410 від 18.03.2024 року на суму 3028,00 грн міститься в матеріалах цивільної справи № 203/1391/24).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ф.М. Ханієва