Справа № 442/3741/21 Головуючий у 1 інстанції: Курус Р.І.
Провадження № 22-з/811/26/24 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

/ДОДАТКОВА/

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цьони С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 квітня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

у травні 2021 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 квітня 2022 року, з врахуванням ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 серпня 2022 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Встановлено факт проживання в період з 14 березня 2018 року до липня 2019 року однією сім`єю ОСОБА_4 та ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу.

Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_1 житловий будинок на АДРЕСА_1 .

Поділено спільне майно ОСОБА_4 та ОСОБА_1 шляхом визнання права власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_1 по 1/2 частці будинку на АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 8202 грн. понесених судових витрат.

В решті позову - відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - задоволено.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 квітня 2022 року - скасовано та ухвалено постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 07 грудня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, постанову Львівського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року залишено без змін.

30 січня 2024 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі.

В обґрунтування заяви покликається на те, що постановою Львівського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено, однак не вирішено питання розподілу судових витрат. Стверджує, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зазначає, що ОСОБА_1 при розгляді справи поніс судові витрати, що складаються із сплаченого ним судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 12303,00 грн. Вважає, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. З наведених підстав просить ухвалити додаткове рішення у справі № 441/3741/21, яким стягнути з ОСОБА_4 судовий збір, сплачений ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги в розмірі 12303,00 грн.

В судове засідання не з`явилися сторони, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст постанови складено 03 квітня 2024 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 01 квітня 2024 року, датою ухвалення постанови є саме 03 квітня 2024 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати .

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за №3674-VI судовий збір при поданні апеляційної скарги на рішення суду сплачується в розмірі 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за №3674-VI за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що при поданні апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 12303 грн., що підтверджується квитанцією від 06 травня 2022 року (т. 3 а.с. 57).

Як вбачається з резолютивної частини постанови Львівського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року, скасовуючи рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 квітня 2022 рокута відмовляючи у задоволенні позовних вимог, судом апеляційної інстанції не вирішувалося питання розподілу судових витрат.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позовних вимог відмовлено, беручи до уваги вимоги п. 1 ч. 1 ст. 141, ч. 13 ст. 141 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про те, що з позивача на користь відповідача слід стягнути сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 12303,00 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 12303,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення додаткової постанови.

Додаткова постанова складена 03.04.2024 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк