Провадження № 22-ц/801/865/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Медяна Ю. В.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 рокуСправа № 127/39421/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Панасюка О. С.,

учасники справи:

позивач (особа, яка подала апеляційну скаргу) Департамент соціальної політики Вінницької міської ради,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2024 року, постановлене у складі судді Медяної Ю. В., в м. Вінниця, дата складення повного судового рішення 27 лютого 2024 року,-

в с т а н о в и в :

19 листопада 2023 року Департамент соціальної політики Вінницької міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів.

Позов мотивовано тим, що відповідач 28.04.2023 року звернулась із заявою про надання їй допомоги на проживання як внутрішньо переміщеним особам. Рішенням УСЗН (Лівобережне) відповідачу призначено допомогу внутрішньо переміщеним особам у розмірі 8 000 грн. на період з 01.03.2022 по 31.05.2022. 19.05.2022 відповідачу припинено виплату допомоги, оскільки з 01.05.2022 м. Корюківка, Корюківського р-ну. Чернгівської обл. (зареєстроване місце проживання відповідача) не входило до переліку територій, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блоковані), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №75 від 25.04.2022. Розпорядженням від 06.07.2022 продовжено допомогу внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1 на період з 01.07.2022 по 30.09.2022, оскільки населений пункт, в якому зареєстроване місце проживання відповідача включено до зазначеного вище переліку переліку територій. Розпорядженням від 19.09.2022 відповідачу продовжено виплату допомоги на період з 01.10.2022 по 31.12.2022 у розмірі 8000 грн. щомісячно. 23.09.2022 м. Корюківка, Корюківського р-ну. Чернгівської обл. виключено переліку територій, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій. Таким чином, позивач вказує, що підстави для отримання допомоги внутрішньо переміщеним особам у відповідача зникли, і допомога у розмірі 24 000 грн, отримана у період з 01.10.2022 по 31.12.2022 неправомірно, без належних правових підстав. Відповідачу було направлено лист з вимогою про повернення вказаної переплати, проте ОСОБА_1 в добровільному порядку не бажає повертати безпідставно отримані кошти, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради надміру виплачені кошти допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з 01.10.2022 по 31.12.2022 у розмірі 24 000 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2024 року в задоволенні позову Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про стягнення надміру виплачених коштів відмовлено.

Обґрунтовуючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з 01.10.2022 по 31.12.2022 внаслідок недобросовісності відповідачки: доказів про набуття відповідачем 24 000,00 грн у результаті рахункової помилки позивача, а отже не встановлено підстав для повернення безпідставно набутої допомоги, встановлених ст.1215 ЦК України, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні позову.

Не погодившись із таким рішенням, 13 березня 2024 року Департамент соціальної політики Вінницької міської ради подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2024 року скасувати та постановити нове, яким задовольнити позов.

Основні доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції безпідставно зазначив, що спірна допомога була призначена ОСОБА_1 помилково, оскільки на момент призначення згідно розпорядження від 19.09.2022 року Корюківська територіальна громада була включена до переліку, де ведуться бойові дії. Позивач посилається на наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 26.09.2022 року № 217, який станом на 23.09.2022 року було викладено у новій редакції та зазначену територіальну громаду було виключено із зазначеного вище списку територій, де ведуться бойові дії. У зв`язку із чим відповідачка втратила правову підставу для отримання допомоги з 01.10.2022 по 312.12.2022 року. Інформацію про те, що відповідач втратила право на отримання допомоги надійшла позивачу 04.01.2023 у зв`язку з чим здійснено розрахунок переплати надміру виплачених коштів та повідомлено відповідачку. Посилалається на її недобросовісну поведінку, так як вважає, що вона знає про виключення територіальної громади в якій вона зареєстрована з зони де ведуться бойові дії.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідачки не надійшов, проте його відсутність не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції частина 3 статті 360 ЦПК України.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення в повній мірі відповідає вимогам закону.

По справі встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

-28.04.2022 ОСОБА_1 звернулася до УСЗН (Лівобережне) з заявою про взяття на облік її як внутрішньо переміщеної особи, дитини ОСОБА_2 та дитини ОСОБА_3 . Останнім зареєстрованим місцем проживання та останнім фактичним місцем проживання вказала адресу: АДРЕСА_1 . (а.с.5-7);

- ОСОБА_1 взято на облік, як внутрішньо переміщену особу, що підтверджується довідкою від 28.04.2022 №529- (а.с.8);

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 законним представником яких зазначено ОСОБА_1 , взято на облік, як внутрішньо переміщених осіб, що встановлено з довідок від 28.04.2022 №529-, №529- (а.с.9, 10);

-28.04.2022 ОСОБА_1 звернулася до УСЗН (Лівобережне) з заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, в якій також зазначила відомості про неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.11);

-28.04.2022 Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання ОСОБА_1 призначено допомогу у розмірі 8 000 грн. у період з 01.03.2022 по 31.05.2022. (а.с.12);

-19.05.2022 Розпорядженням на припинення виплати допомоги внутрішньо переміщеній особі було припинено виплати ОСОБА_1 з 01.05.2022. (а.с.15);

-06.07.2022 Розпорядженням на продовження допомоги внутрішньо переміщеній особі було продовжено виплату ОСОБА_1 допомоги, розмір якої встановлено у сумі 8000 грн., у період з 01.07.2022 по 30.09.2022. (а.с.16);

-19.09.2022 Розпорядженням на продовження допомоги внутрішньо переміщеній особі було продовжено виплату ОСОБА_1 допомоги, розмір якої встановлено у сумі 8 000 грн., у період з 01.10.2022 по 31.12.2022. (а.с.17);

- ОСОБА_1 за жовтень, листопад та грудень 2022 року отримала допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам у сумі 24 000 грн, що підтверджується довідкою про отримання доходів №3062 від 07.11.2023 (а.с.18);

-Вказана сума міститься також і у розрахунку переплати по особовій справі №68731 на ОСОБА_1 (а.с.19);

-Відповідно до витягу з ЄІССС, 04.01.2023 допомога ОСОБА_1 була заблокована, причина блокування припинення виплати у зв`язку з виключенням територіальної громади з Переліку територіальних громад, де бойові дії. (а.с.50);

-04.05.2023 Департамент соціальної політики Вінницької міської ради звернувся до ОСОБА_1 з листом в якому відповідачу було висунуто вимогу про повернення надміру виплаченої допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі у сумі 24 000 грн у період з 01.10.2022 по 31.12.2022. (а.с.20).

Між сторонами виник спір з приводу повернення виплаченої допомоги внутрішньо переміщеній особі.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Надання допомоги внутрішньо переміщеним особам регулюється Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року № 332 (далі Порядок).

Відповідно до п.2 Порядку (у редакції, що діяла на час звернення відповідачки із заявою), допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, а також території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204.

Відповідно до п.3 Порядку (у редакції, що діяла на час звернення відповідачки із заявою), допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 р. включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень. Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням. Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затверджується Мінреінтеграції за погодженням з Міноборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

Відповідно до п.9 Порядку (в редакції, чинній на момент прийняття розпорядження про продовження виплати допомоги від 19.09.2022), список внутрішньо переміщених осіб, які звернулися щодо виплати допомоги на проживання, за формою згідно з додатком 2 формується органами соціального захисту населення на підставі поданих заяв після проведення перевірки інформації та подається державному підприємству Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики. За технічної можливості централізоване нарахування допомоги внутрішньо переміщеним особам здійснюється на підставі сформованого Мінцифри переліку, сформованого органами соціального захисту населення списку внутрішньо переміщених осіб, які звернулися щодо виплати допомоги на проживання, та заяв, поданих через Портал Дія.

Відповідно до п.10 Порядку (в редакції, чинній на момент прийняття розпорядження про продовження виплати допомоги від 19.09.2022), Державне підприємство "Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики" на підставі списків, отриманих від органів соціального захисту населення або централізованого нарахування допомоги внутрішньо переміщеним особам відповідно до абзацу другого пункту 9 цього Порядку, щомісяця до 2, 12 і 22 числа формує Реєстри внутрішньо переміщених осіб, які звернулися щодо виплати допомоги на проживання, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку через АТ Ощадбанк на банківський рахунок (за стандартом IBAN) у банку, в якому відкрито рахунок одержувача.

Відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 (в редакції, яка була чинною станом на дату прийняття розпорядження від 19.09.2022 на продовження допомоги внутрішньо переміщеній особі) станом на 19 вересня 2022 року, Корюківська міська територіальна громада Корюківського району Чернігівської області була включена у Перелік.

З урахуванням вище цитованих норм, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що розпорядження від 19.09.2022 на продовження допомоги внутрішньо переміщеній особі було прийнято за наявності правових підстав та за відсутності факту подання ОСОБА_1 органу соціального захисту населення неправдивих відомостей.

В подальшому Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 26.09.2022 № 217 було оновлено Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) та Корюківську міську територіальну громаду Корюківського району Чернігівської області було позначено як таку, в якій припинено можливість бойових дій з 22.09.2022 року.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, датою виникнення можливості бойових дій у Корюківській міській територіальній громаді Корюківського району Чернігівської області вказано 29.06.2022, а датою припинення можливості бойових дій зазначено 22.09.2022.

Апеляційний суд погоджується, з висновком суду першої інстанції, що підстав для нарахування ОСОБА_1 допомоги у період з 01.10.2022 по 31.12.2022 не було.

Відповідно до пункту 29 Порядку № 332, у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період, суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки орган соціального захисту населення вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Статтею 1215 ЦК України передбачені винятки з правила, закріпленого в статті 1212 ЦК України: не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Як вірно встановлено судом першої інстанції отримані відповідачем кошти у розмірі 24 000 грн є допомогою на проживання внутрішньо переміщеним особам, тому при вирішенні питання повернення вказаних до застосування підлягають положення статті 1215 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16.01.2019 у справі № 753/15556/15 зазначила, що у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність розрахунків, за якими проведено виплати, а також добросовісність набувача презюмуються, тому тягар доказування рахункової помилки та недобросовісності набувача покладено на платника відповідних грошових сум.

Суд першої інстанції вірно встановив, що не було проявів недобросовісності з боку ОСОБА_1 для отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з 01.10.2022 по 31.12.2022 в розмірі 24 000 грн, така допомога була нарахована та виплачена позивачем на підставі Розпорядження про продовження допомоги ВПО від 19.09.2022 року.

Та обставина, що позивач як орган влади не слідкував за змінами в статусі населених пунктів та не припинив виплату вчасно, не може ставитися у вину відповідачці по справі, адже саме позивач діяв в даному випадку безвідповідально та без належного контролю за статусом населених пунктів, з яким пов`язується виплата допомоги ВПО.

Доказів про набуття відповідачкою 24 000 грн у результаті рахункової помилки позивача матеріали справи не містять, на такі обставини сторони не посилаються, а твердження позивача про те, що відповідачка повинна була знати про статус свого населеного пункту, є лише його власним баченням ситуації, оскільки відсутні нормативно-правові акти, які б зобов`язували відповідачку слідкувати за цим та повідомляти позивача.

Водночас слід зауважити, що Управління соціального захисту населення (Лівобережне) зобов`язане було відслідковувати внесення змін до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) і, відповідно, припинити виплату допомоги ( як це , до прикладу, було ним зроблено Розпорядженням на припинення виплати допомоги ВПО з 01.05.2022 р.).

Інших доводів, які б давали підстави для скасування рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2024 року апеляційна скарга Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради не містить.

Відтак апеляційний суд виснує, що суд першої інстанції, повно та всебічно дослідивши обставини справи, дав вірну оцінку правовідносинам, доводи апеляційної скарги Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради не знайшли свого підтвердження, судове рішення судом першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі повно та всебічно встановлених обставин справи, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відтак апеляційним судом дано оцінку основним аргументам відповідача, викладеним в апеляційній скарзі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, суд зазначає, що Департаментом соціальної політики Вінницької міської ради було сплачено 4 026 грн судового збору (а. с. 61), проте оскільки апеляційна скарга не підлягає до задоволення, понесені позивачем судові витрати слід залишити за ним.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах. За правилом п. 1 ч. 2 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що положення ст. 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правилами п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі, ціна позову у якій, з огляду на розмір аліментів становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому не підлягає касаційному оскарженню (п. 2 ч. 3 с. 389 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а - г пункту 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. Ю. Береговий

О. С. Панасюк