Справа № 202/2306/24
Провадження № 2/202/2942/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

21 червня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Мачуського О.М.

за участю секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, Сіверської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 адвокат Радченкова А.В. через систему «Електронний суд» звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом ОСОБА_1 до Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, Сіверської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування.

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з: 1/3 частка квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; жилий будинокз господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; три земельні ділянки розташовані на території Лиманської міської ради Донецької області, які видані на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку: серія ЯИ № 333714 на земельну ділянку, загальною площею 0,25 гектара, кадастровий номер :02:000:0132, серія ЯИ № 333715 на земельну ділянку, загальною площею 0,05 гектара, кадастровий номер :02:000:0133, серія ДН № 020334 на земельну ділянку, загальною площею 3,2939 гектара, кадастровий номер :04:000:0025. За життя ОСОБА_2 заповітів не складав.

02 грудня 2021 року за заявою позивача, державним нотаріусом Балицькою Людмилою Анатоліївною, була відкрита спадкова справа № 68765002. Однак, свідоцтво про право на спадщину за законом позивачу по справі видано нотаріусом не було. Наказом Міністерства юстиції України від 08.05.2023 року № 1705/5 «Про реорганізацію деяких державних нотаріальних контор Донецької області» Першу Бахмутську державну нотаріальну контору реорганізовано шляхом її приєднання до Другої бахмутської державної нотаріальної контори з перейменуванням у Бахмутську державну нотаріальну контору. Відповідно до відомостей Єдиного реєстру нотаріусів ОСОБА_3 працює на посаді завідувача Бахмутської державної нотаріальної контори, яка знаходиться за адресою: вул. Незалежності, буд. 73, м. Бахмут, Донецька область, територія якого з 05.03.2022 віднесена до тимчасово окупованих російською федерацією територій України

Наказом міжрегіонального управління від 18.07.2023 № 6464/04 з 18.07.2023 до особливого розпорядження оголошений простій Бахмутської державної нотаріальної контори. При цьому, документи нотаріального діловодства та архіву Другої бахмутської державної нотаріальної контори, а на сьогодні Бахмутської державної нотаріальної контори, до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавались та не були вивезені з адреси розташування контори у зв`язку з веденням активних бойових дій на території Донецької області. Відомості про стан збереження архіву відсутні. При цьому, повторне заведення спадкової справи органами нотаріату, які здійснюють свої повноваження на території, яка контролюється органами державної влади України, є неможливим.

Інших спадкоємців, окрім позивача, не має, однак починаючи з 2021 року і до тепер, позивач з незалежних від неї причин не може отримати свідоцтво про право на спадщину та розпорядитися спадковим майном на власний розсуд.

Враховуючи наведене, представник позивача просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_1 ), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на: 1/3 квартири, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; жилий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку, загальною площею 0,25 гектара, кадастровий номер :02:000:0132, яка видана на підставі державного акту серія ЯИ № 333714 і розташована на території Лиманської міської ради Донецької області; земельну ділянку, загальною площею 0,05 гектара, кадастровий номер :02:000:0133, яка видана на підставі державного акту серія ЯИ № 333715 і розташована на території Лиманської міської ради Донецької області; земельну ділянку, загальною площею 3,2939 гектара, кадастровий номер :04:000:0025, яка видана на підставі державного акту серія ДН № 020334 і розташована на території Лиманської міської ради Донецької області, а також не розподіляти судові витрати з оплати судового збору.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2024 2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилась, натомість представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача - Сіверської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області в судове засідання не з`явився, натомість подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача - Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином увідповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями наступних документів: свідоцтва серії НОМЕР_2 про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 ; свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 02 серпня 1997 року, згідно якого ОСОБА_4 після укладення шлюбу отримала прізвище « ОСОБА_5 »; паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 11 жовтня 2021 року Виконавчим комітетом Сіверської міської ради Бахмутського району Донецької області.

Після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , залишилось спадкове майно, а саме: 1/3 частка квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належить померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 18 листопада 1996 року згідноз розпорядженням (наказом) від 18.11.1996 року № 984; жилий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що належить померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12.11.1998 року державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Семеновою І.М. та зареєстрованого в реєстрі за №1156; земельна ділянка, загальною площею 0,25 гектара, розташована на території Лиманської міської ради Донецької області, з кадастровим номером :02:000:0132, що належить померлому на підставі державного акту серії ЯИ № 333714; земельна ділянка, загальною площею 0,05 гектара, розташована на території Лиманської міської ради Донецької області, з кадастровим номером :02:000:0133, що належить померлому на підставі державного акту серії ЯИ № 333715; земельна ділянка, загальною площею 3,2939 гектара, розташована на території Лиманської міської ради Донецької області, з кадастровим номером :04:000:0025, що належить померлому на підставі державного акту серії ДН № 020334, право власності зареєстровано 13.11.2019 року, реєстраційний номер нерухомого майна 1230.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 67578808 від 02.12.2021 року, Другою бахмутською державною нотаріальною конторою 02.12.2021 року заведено спадкову справу № 243/2021, спадкодавець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Витяг сформовано ОСОБА_3 , посвідчено підписом останньої та печаткою Другої бахмутської державної нотаріальної контори.

Відповідно до листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 22353/К-1731/15.1 від 24.05.2023 року, наказом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 02.01.2023 року № 31/04 «Про оголошення простою державних нотаріальних контор Донецької області» з 02.01.2023 року до особливого розпорядження оголошений простій Другої бахмутської державної нотаріальної контори. Територія міста Бахмут з 24.02.2022 року віднесена до територій тимчасово окупованих Російською Федерацією. Документи Другої бахмутської державної нотаріальної контори, до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавались та не були вивезені з адреси розташування контори у зв`язку з веденням активних бойових дій на не були вивезені з адреси розташування контори у зв`язку з веденням активних бойових дій на території Донецької області. Таким чином, відсутній доступ до документів нотаріального діловодства, що перебували в провадженні Другої бахмутської державної нотаріальної контори. Також роз`яснено ОСОБА_6 , що у зв`язку із відсутністю доступу до вже заведеної спадкової справи, що перешкоджає на теперішній час отриманню свідоцтва про право на спадщину, вона може визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Згідно з листом Східного міжрегіонального управління Міністерстваюстиції від 09.08.2023 № 37511/34572-26-23/15.1 ОСОБА_3 працювала у Другій бахмутській державній нотаріальній конторі, яка відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 08.05.2023 № 1705/5 «Про реорганізацію деяких державних нотаріальних контор Донецької області» у зв`язку з приєднанням до неї Першої бахмутської державної нотаріальної контори перейменована у Бахмутську державну нотаріальну контору. На даний час, ОСОБА_3 працює на посаді завідувача бахмутської державної нотаріальної контори. Наказом міжрегіонального управління від 18.07.2023 № 6464/04 «Про оголошення простою деяких державних нотаріальних контор Донецької області» з 18.07.2023 до особливого розпорядження оголошений простій Бахмутської державної нотаріальної контори. Документи нотаріального діловодства та архіву Другої бахмутської державної нотаріальної контори, а на сьогодні Бахмутської державної нотаріальної контори, до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавались та не були вивезені з адреси розташування контори у зв`язку з веденням активних бойових дій на території Донецької області.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦК України) и спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.ч. 1,2 ст. 1223 ЦК України).

Частиною 1 ст.1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

За життя, ОСОБА_2 заповітів не складав, єдиним спадкоємцем освоюваного майна є позивач ОСОБА_1 , яка у відповідності до вимог ст.ст. 1268,1269 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, подала нотаріусу відповідну заяву.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст.ст. 1297, 1298 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно положень пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Як встановлено судом, на виконання вимог чинного законодавства, позивач звернулась до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, однак, в подальшому було оголошено простій нотаріальної контори, а матеріали спадкової справи № 243/2024 від 02.12.2021 року, не були вивезені з адреси розташування контори у зв`язку з веденням активних бойових дій на території Донецької області.

Наведені обставини унеможливлюють позивача у відповідності до вимог ст. 1297,1298 ЦК України отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон чи договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії).

Отже, особа може скористатись не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який здатен захистити інтереси власника суб`єктивного права та припинити їх порушення на майбутнє або усунути загрозу його порушення.

Встановивши, що після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , єдиним спадкоємцем першої черги за законом є позивач ОСОБА_1 яка прийняла спадщину, відповідно до положень ст.1268 ЦК України, однак, у зв`язку збройною агресією Російської Федерації, позбавлена можливості її оформити в нотаріальному порядку через відсутність доступу до спадкової справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , жилий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , земельні ділянки розташовані на території Лиманської міської ради Донецької області, площею 0,25 гектара, з кадастровим номером :02:000:0132, площею 0,05 гектара з кадастровим номером :02:000:0133, площею 3,2939 гектара з кадастровим номером :04:000:0025, що належить померлому на підставі державного акту серії ДН № 020334, право власності зареєстровано 13.11.2019 року, реєстраційний номер нерухомого майна 1230 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, Сіверської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Позивачем за подання позовної заяви були понесені витрати на оплату судового збору у розмірі у розмірі 2530 гривень. Доказів понесення сторонами інших судових витрат, на час розгляду справи сторонами не надано.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Представник позивача в позовній заяві зазначила, що судові витрати просить не розподіляти, на підставі чого суд вважає можливим, в порядку ст.141 ЦПК України, покласти судові витрати з оплати судового збору на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 48, 49, 51, 76- 89, 102, 209, 210, 247, 258-259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, Сіверської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на спадкове майно, а саме:

-1/3 частку квартири, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

-жилий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

-земельну ділянку, загальною площею 0,25 гектара, з кадастровим номером :02:000:0132, що розташована на території Лиманської міської ради Донецької області та видана померлому ОСОБА_2 на підставі державного акту серії ЯИ № 333714;

-земельну ділянку, загальною площею 0,05 гектара з кадастровим номером :02:000:0133, що розташована на території Лиманської міської ради Донецької області, та видана померлому ОСОБА_2 на підставі державного акту серії ЯИ № 333715;

-земельну ділянку, загальною площею 3,2939 гектара з кадастровим номером :04:000:0025, що розташована на території Лиманської міської ради Донецької області, та видана померлому ОСОБА_2 на підставі державного акту серії ДН № 020334, реєстраційний номер нерухомого майна 1230.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Мачуський