Справа № 703/478/24
06 травня 2024 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Криви Ю.В.,
секретаря судового засідання Холодняк Л.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, -
встановив:
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 грудня 2023 року по кримінальній справі № 703/6400/23 (провадження 1-кп/703/770/23) ОСОБА_2 визнана винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України та їй призначене покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Вона у даному кримінальному проваджені була визнана потерпілою. Так, судом було встановлено, що ОСОБА_2 28 вересня 2023 року, близько 19 год. 30 хв., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , у ході раптово виниклого словесного конфлікту умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, з метою спричинення тілесних ушкоджень, нанесла ОСОБА_1 два удари долонею лівої руки в обличчя, після чого остання впала на підлогу та ОСОБА_2 продовжуючи свій злочинний намір на заподіяння тілесних ушкоджень, нанесла їй два удари правою ногою в ділянку тулуба з лівого боку, та два удари правою ногою в ділянку стегна правої ноги, згідно з висновком судово-медичного експерта від 23.10.2023 № 05-6-01/331 тілесні ушкодження у вигляді синців живота зліва та правого стегна - відносяться до категорії легких.
Позивач вказує, що в зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями вона звернулася до травматологічного пункту Смілянської міської лікарні, де їй поставили діагноз: струс головного мозку, забій обличчя, забій ліктьового плечового суглоба. Крім того на тілі були синці. В подальшому її стан здоров`я погіршився, а саме посилився головний біль, з`явились запаморочення та нудота, відтак була госпіталізована та перебувала на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КНП «Смілянська міська лікарня» з 02 жовтня 2023 року по 05 жовтня 2023 року з діагнозом: «G93.8 Інші уточнення ураження головного мозку. Відновний період після закритої черепно-мозкової трави, струсу головного мозку від 28 вересня 2023 року, виражений цефалгічний, помірний ветибуло-атактичний та астено-невротічний синдроми». Пройшовши курс лікування була виписана з КНП «Смілянська міська лікарня» під динамічний нагляд лікаря з рекомендаціями щодо прийняття медичних препаратів та впродовж наступних кількох місяців лікувалася амбулаторно, перебуваючи під наглядом лікаря невропатолога.
Таким чином, позивач вказує, що неправомірними діями відповідача їй була заподіяна матеріальна яка, включає всі майнові затрати (кошти), понесені у зв`язку із заподіянням тілесних ушкоджень, а саме: витрати на придбання ліків в розмірі 2874 грн.54 коп., витрати за проведення судової медичної експертизи в розмірі 226 грн. 53 коп.; витрати на проїзд в лікарню в розмірі 130 грн. Відтак, загальна сума заподіяної позивачу матеріальної шкоди становить 3 231 грн. 07 коп., яку вона просить стягнути на її користь з відповідача.
Окрім того, позивач зазначила, що неправомірними діями ОСОБА_2 їй також заподіяна моральна шкода, оскільки після отриманих тілесних ушкоджень та необхідності в проведенні в зв`язку з цим лікування, було порушено її нормальний спосіб життя, порушено її прало вільно, на власний розсуд, визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя, вона була морально принижена і перенесла нервовий стрес, після нанесених тілесних ушкоджень та в період лікування її життя було перенасичене негативними емоціями та психічними переживаннями про стан свого здоров`я.
Крім перенесених болю і фізичних страждань, вона зазнала значних душевних страждань, оскільки не змогла вчасно виїхати на роботу за кордон, де постійно працювала за договором, який діяв у період з 01 липня 2023 року по 31 грудня 2023 року. Так, приїхавши додому на період короткотривалої відпустки, вона була змушена затриматися на тривалий час у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями та порушенням кримінального провадження, лікуванням та на час проведення досудового розслідування. Це також приносило їй моральні та душевні страждання, оскільки робота за кордоном є єдиним джерелом її доходу.
Завдану моральну шкоду позивач оцінює у 8000 грн.
Таким чином, позивач, посилаючись на ст. 22, 23, 1167, 1177 ЦК України, просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 3231 грн. 07 коп. та моральну шкоду в розмірі 8000 грн., а також понесені нею судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3028 грн.
Ухвалою судді від 07 лютого 2024 року у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.
Копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви та додатків до неї, двічі було направлено відповідачу за зареєстрованим місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_2 , однак листи вручено не було та повернуто до суду з приміткою зробленою поштовим відділенням «за закінченням терміну зберігання».
Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило.
Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач не висловила своїх заперечень проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.
Як встановлено судом, в провадженні Смілянського міськрайонного суду перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України (справа № 703/6400/23, провадження № 1-кп/703/770/23).
Вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 грудня 2023 року ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Як вбачається зі змісту зазначеного вище вироку суду, ОСОБА_2 28 вересня 2023 року, близько 19 год. 30 хв., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , у ході раптово виниклого словесного конфлікту умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, з метою спричинення тілесних ушкоджень, нанесла ОСОБА_1 два удари долонею лівої руки в обличчя, після чого остання впала на підлогу та ОСОБА_2 продовжуючи свій злочинний намір на заподіяння тілесних ушкоджень, нанесла їй два удари правою ногою в ділянку тулуба з лівого боку, та два удари правою ногою в ділянку стегна правої ноги, згідно з висновком судово-медичного експерта від 23.10.2023 року № 05-6-01/331 тілесні ушкодження у вигляді синців живота зліва та правого стегна - відносяться до категорії легких.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 грудня 2023 у справі № 703/6400/23 є обов`язковим для суду в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «СовтрансавтоХолдинг» проти України», а також, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Тому, суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 заподіяла ОСОБА_1 тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких, внаслідок чого була завдана шкода здоров`ю позивача, що мало наслідком майнову та моральну шкоду внаслідок неправомірних дій відповідача.

Статтею 11 ЦК України передбачені підстави виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно п. 3 ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

Разом з тим, слід зазначити, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Визначаючись з розміром завданої позивачу матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд зазначає, що, на підтвердження розміру завданої майнової шкоди, позивачем надано копії квитанцій, товарних чеків про придбання ліків, вартість яких складає суму в розмірі 2874 грн. 54 коп., квитанцію про оплату судово-медичної експертизи в розмірі 226 грн. 53 коп., та квитки на проїзд в міському транспорті на загальну суму 130 грн.

Дослідивши надані суду докази на підтвердження понесених витрат на придбання лікарських препаратів, витрат за проведення судово-медичної експертизи та витрат на проїзд в міському транспорті, суд враховує, що матеріалами справи, а саме вказаними квитанціями та товарними чеками, а також наданими позивачем медичними документами, а саме копією виписного епікризу, медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, довідкою травматологічного пункту, підтверджується, що придбані лікарські препарати та допоміжні засоби в період лікування відповідають часу перебування позивача на лікуванні. Таким чином, суд вважає доведеним понесення позивачем матеріальних витрат на придбання лікарських препаратів та допоміжних засобів, а також оплату судово-медичної експертизи та проїзд в міському транспорті до закладу охорони здоров`я на загальну суму 3231 грн. 07 коп., які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування матеріальної шкоди, яка заподіяна позивачу внаслідок протиправних дій відповідача, що підтверджена матеріалами справи в сумі 3231 грн. 07 коп.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд зазначає наступне.

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбаченіст.1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з пунктами 3,9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Тобто, суд повинен з`ясувати всі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості.

Суд погоджується з обґрунтуваннями позивача завданої моральної шкоди внаслідок скоєння злочину, яка полягає у переживаннях, душевному та фізичному болю, психологічному дискомфорті, що призвело до зміни звичного способу її життя та потребувало додаткових зусиль для відновлення. Крім того, своїми неправомірними діями відповідач завдав відповідачу й фізичного болю, який мав прояв у вигляді побоїв.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо наявності причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діяннями відповідача та спричиненням моральної шкоди позивачу.

Факт заподіяння моральної шкоди позивачу від дій відповідача знайшло повне підтвердження дослідженими обставинами кримінального правопорушення, зазначеними у вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 грудня 2023 року.

Отже, вчиненим відповідачем кримінальним правопорушенням позивачу завдано моральної шкоди.

Враховуючи характер і глибину фізичних, душевних, емоційних, моральних страждань, які переніс позивач, у зв`язку з отриманням ним тілесних ушкоджень, їх тривалість, які безумовно потягли за собою заподіяння моральної шкоди, яка полягає у порушенні її звичайного способу життя, нормальних життєвих зв`язків, у фізичному болю, остання має право на відшкодування моральної шкоди. Тому суд приходить до переконання, що будь-яка компенсація моральної шкоди не може відповідати дійсним стражданням позивача і може мати тільки умовний вираз.

Визначаючи розмір шкоди, суд виходить з вищенаведених норм, керуючись принципами рівності, поміркованості, виваженості, розумності, справедливості, визнаючи, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Тому суд вважає розмір моральної шкоди в сумі 8000,00 грн. таким, що відповідає вимогам розумності і справедливості та є співмірним і доцільним у даному провадженні.

Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з квитанції від 05 лютого 2023 року ОСОБА_1 при подачі до суду позовної заяви сплатила одним платежем судовий збір на загальну суму 3028 грн. 00 коп. Визначаючи розмір цього збору ОСОБА_1 виходила з того, що судовий збір у вказаному розмір сплачується за вимогу про відшкодування моральної шкоди, оскільки вказала, що відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, позивач звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях.

Однак згідно приписів п.2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Відтак, оскільки позивач звернулася до суду із позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної останній внаслідок ушкодження здоров`я, вона звільняється від сплати судового збору. Таким чином, сума зайво сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду із вказаним позовом становить 3028 грн. Клопотань про повернення переплаченого судового збору до суду не надходило.

Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», його необхідно стягнути з відповідача в дохід держави у розмірі 1211 грн. 20 коп.

На підставі ст.ст.16, 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 81, 263, 280 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої злочином задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 3231 грн. 07 коп., моральну шкоду в розмірі 8000 грн. 00 коп., а всього 11231 (одинадцять тисяч двісті тридцять одну) грн 07 (сім) коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211(одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 (двадцять) коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Головуючий: Ю. В. Крива