Справа № 212/1270/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Зіміна М.В., за участі секретаря судового засідання Пелешенко К.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Вовк М.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, -

встановив:

У лютому 2024 року позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що він є основним наймачем квартири АДРЕСА_1 (далі- спірна квартира). У вказаній спірній квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які не проживають у квартирі з 2019 року. Вказує, що відповідачам ніхто перешкод у користуванні житлом не чинить, останні добровільно залишили спірну квартиру без поважних причин. На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування спірною квартирою.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

08 травня 2024 року від відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надійшли до суду пояснення, у яких останні зазначають про невизнання позову. Вказують, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не мають можливості потрапити у спірну квартиру у зв`язку зі зміною замків від вхідних дверей.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала та зазначила, що у спірній квартирі вона постійно не проживала близько 10 років, з часу укладення шлюбу. Вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Вказала, що у вказаній квартирі проживала її дочка ОСОБА_3 . З початку широкомасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України вона з дочкою ОСОБА_3 виїхали за кордон. Коли вони повернулись через 6 місяців в Україну, потрапити до спірної квартири вони з дочкою не змогли, оскільки були змінені замки на дверях.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала та зазначила, що вона проживала у спірній квартирі 19 років. Вказала, що вона проживала у вказаній квартирі та їздила на навчання до школи. Вказала, що після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_1 почав зловживати спиртними напоями та вона не мала змоги проживати за адресою її реєстрації. З початку широкомасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України вона з матір`ю ОСОБА_2 виїхали за кордон. Коли вони повернулись через 6 місяців в Україну, потрапити до спірної квартири вони з матір`ю не змогли, оскільки були змінені замки на дверях.

Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв, заяв та клопотань до суду не подавав.

Допитаний у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 надав суду свідчення, що він з 2002 року проживає у АДРЕСА_3 . Зазначає, що ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі з часу, коли остання вийшла заміж. Відповідач ОСОБА_3 не проживає в спірній квартирі з 4 класу. Відповідач ОСОБА_4 не проживає в спірній квартирі з часу реєстрації в ній. Вказав, що шість місяців назад він змінив серцевину замку на вхідні двері до тамбуру квартири. Зазначив, що особистих речей відповідачів у спірній квартирі не має.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 надала суду свідчення, що вона проживає у АДРЕСА_4 з 1982 року. Зазначила, що на час смерті ОСОБА_5 у 2021 році, у спірній квартирі проживали ОСОБА_1 та померла. Вказала, що ОСОБА_2 у спірній квартирі провідувала дочку та матір ОСОБА_5 . В подальшому після того, як ОСОБА_3 пішла у 4 клас школи, вона не бачила ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за цією адресою. Також зазначила, що вона ОСОБА_4 не проживав у спірній квартирі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надала суду свідчення, що вона проживає у АДРЕСА_4 з 1985 року. Вказала, що у спірній квартирі проживала ОСОБА_5 , яка померла у 2021 році. На час її смерті у квартирі проживали також ОСОБА_1 та його матір. ОСОБА_3 відвідувала початкові класи школи та в подальшому стала проживати з матір`ю за іншою адресою. ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі 10-15 років. ОСОБА_4 не проживав у АДРЕСА_4 , оскільки проживав з його матір`ю та її чоловіком за іншою адресою. Зазначила, що вона відвідувала спірну квартиру та в квартирі не бачила речей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вказала, що сварок ОСОБА_1 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вона не чула.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надала суду свідчення, що вона проживає у АДРЕСА_4 . Зазначила, що ОСОБА_3 вона знає з народження та остання відвідувала школу № 121 до 5 класу, а потім перейшла навчатись до іншої школи. Вказала, що до 5 класу ОСОБА_3 постійно проживала у спірній квартирі. Також зазначила, що вона бачила, як ОСОБА_2 виходила заміж. Вказала, що іноді бачила у дворі ОСОБА_3 , як часто не може зазначити. Також зазначила, що вона ОСОБА_4 не бачила.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 надала суду свідчення, що вона проживала у АДРЕСА_4 до 2022 року. Вказала, що у спірній квартирі проживали ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . Зазначила, що вона бачила у дворі неодноразово ОСОБА_2 . В свою чергу, ОСОБА_4 не проживав у спірній квартирі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надала суду свідчення, що вона проживає у АДРЕСА_4 . Вказала, що вона неодноразово бачила ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які доглядали за життя ОСОБА_5 , оскільки ОСОБА_1 в той час зловживав спиртними напоями. Зазначила, що їй відомо, що ОСОБА_1 змінив замки на вхідних дверях спірної квартири. Вона три місяці тому приходила разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до спірної квартири та бачила, що замки у квартирі змінені.

Суд, вислухавши сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . (а.с. 87)

Рішенням Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради від 19 березня 2021 року за № 293, ОСОБА_1 надано дозвіл на зміну договорів найму жилих приміщень у зв`язку зі смертю наймача, за адресою: АДРЕСА_3 . (а.с. 6-7)

З довідки Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби від 22.01.2024 вбачається, що за адресою АДРЕСА_3 зареєстровано чотири особи, а саме ОСОБА_1 наймач, ОСОБА_4 син, ОСОБА_2 інші, ОСОБА_3 інші. (а.с. 8)

Відповідно до Акту мешканців будинку АДРЕСА_4 від 22.01.2024, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою АДРЕСА_3 , за даною адресою не проживають з 2019 року по теперішній час. (а.с. 9)

18 квітня 2024 року ОСОБА_2 звернулась до Територіального підрозділу Центру адміністративних послуг «Віза» у Покровському районі із заявою про видачу свідоцтва про право власності. (а.с. 88)

Рішенням Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради від 02.05.2024 за № 441, відмовлено ОСОБА_2 у передачі у приватну (спільну часткову) власність житла, яке перебуває у комунальній власності Криворізької міської територіальної громади й розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку з відсутністю письмової згоди всіх повнолітніх членів сім`ї та документів, передбачених чинним законодавством. (а.с. 89-90)

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 9 ЖК України встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством.

Стаття 71 ЖК України встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами.

За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку, з урахуванням фактичних обставин справи та правил щодо оцінки доказів.

Збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім`ї є одним із способів захисту житлових прав фізичних осіб.

Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Аналіз статей 71, 72 ЖК України дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.

У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК України строки у жилому приміщенні без поважних причин.

Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З матеріалів справи убачається, що з 19 березня 2021 року ОСОБА_1 є наймачем жилого приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

В вказаному жилому приміщенні, окрім наймача зареєстровані, як член його сім`ї - ОСОБА_4 , а також як інші особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З наданих суду доказів та показів свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 встановлено факт не проживання у спірній квартирі ОСОБА_4 з часу реєстрації в ній. За таких обставин вбачається доведеним не проживання ОСОБА_4 в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутності поважних причин такого не проживання, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

В свою чергу судом встановлено та визнається сторонами по справі, що позивачем ОСОБА_1 змінено замки на вхідних дверях спірної квартири, а відтак ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мають безперешкодного доступу до житлового приміщення, в якому вони зареєстровані.

Окрім цього, суд зазначає, що тимчасове перебування відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за кордоном у 2022 році у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, слід вважати поважними причинами не проживання у спірному житлі.

Також заяву ОСОБА_2 про приватизацію спірного житла, суд розцінює її як те, що відповідач ніколи не втрачала інтересу до спірного житла.

Окрім цього з показань свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 вбачається, що ОСОБА_3 цікавиться спірним житлом та не втрачає інтересу до приживання в ньому. В свою чергу з показань свідка ОСОБА_10 вбачається, що ОСОБА_3 припинила проживання у спірному житлі у зв`язку із зловживанням ОСОБА_1 спиртними напоями.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають у спірній квартирі з поважних причин, які обумовлені перешкодами у користуванні житлом, відповідачі ніколи не втрачали інтересу до спірного житла, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід відмовити за їх недоведеністю.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 968,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89,141, 258-259, 263-265, 279, 354 ЦПК України суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 25 червня 2024 року.

Суддя: М. В. Зімін