Справа № 175/2167/21
Провадження № 2/175/685/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Лещенко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про визнання рішення недійсним та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в якому просив суд постановити рішення, яким визнати недійсним рішення Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 28 січня 2021 року № 332-3/VIII, про затвердження ОСОБА_2 , проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розроблений ПП «ЗЕМЕЛЬНИЙ РЕСУРС», загальною площею 0,0411 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:013:0193, для ведення особистого селянського господарства(01.03-код КВЦПЗ), яка знаходиться в АДРЕСА_1 та передачу у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером :05:013:0193, загальною площею 0,0411 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; витребувати від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 0,0411 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:013:0193, для ведення особистого селянського господарства; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 56874835 від 02 березня 2021 року, на підставі якого здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 , на земельну ділянку, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :05:013:0193; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 , на земельну ділянку, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :05:013:0193; стягнути з відповідачем понесені судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 та його представник за ордером на надання правової допомоги ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги, про що представником надано відповідну заяву.

Представник відповідача ОСОБА_2 за ордером на надання правової допомоги ОСОБА_4 заперечувала щодо задоволення позовних вимог посилаючись на обставини зазначені у відзиві на позовну заяву(а.с.123-150).

Відповідач Новоолександрівська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області заперечували щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, надано відзив на позовну заяву(а.с.171-173).

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з наданими сторонами доказами, суд приходить до наступного.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів.

Встановлено, що на підставі рішення виконкому Новоолександрівської сільської ради народних депутатів від 16 грудня 1998 року № ІІІ ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,3238 гектарів в межах згідно планом, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 (а.с.15).

Згідно акту встановлення меж земельної ділянки, що передається у приватну власність ОСОБА_1 від 23 грудня 1998 року, визначено коло суміжних землекористувачів, а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та виконано план земельної ділянки(а.с.13-14).

Згідно зазначеного плану встановлено, що землі: ОСОБА_5 прилягають до земель ОСОБА_1 та позначені літерами від «А» до «Б» та становлять 122,3; ОСОБА_6 прилягають до земель ОСОБА_1 та позначені літерами від «Б» до «В» та становлять 25,2; Візір прилягають до земель ОСОБА_1 та позначені літерами від «В» до «Г» та становлять 33,7; ОСОБА_9 прилягають до земель ОСОБА_1 та позначені літерами від «Г» до «Д» та становлять 8,2; ОСОБА_8 прилягають до земель ОСОБА_1 та позначені літерами від «Д» до «Е»; Новоолександрівської сільської ради(вул. Паркова) прилягають до земель ОСОБА_1 та позначені літерами від «Е» до «А»(а.с.13).

В квітні 2021 року позивачем було виявлено, що на його земельній ділянці невідомі особи встановлюють паркан зі сторони суміжного користувача ОСОБА_2 .

Як встановлено судом, рішенням Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 17 жовтня 2019 року надано дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 0,0411 га в АДРЕСА_1 (а.с.127-128).

Так на замовлення ОСОБА_2 , Приватним підприємством «ЗЕМЕЛЬНИЙ РЕСУРС» було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та встановлено коло суміжних землекористувачів, а саме зазначено, що спірна земельна ділянка суміжна з земельною ділянкою, яка перебуває у власності Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області(а.с.134-150).

Рішенням Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 28 січня 2021 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розроблений ПП «ЗЕМЕЛЬНИЙ РЕСУРС» та передано у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером :05:013:0193, загальною площею 0,041 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.129).

В подальшому ОСОБА_2 зареєструвала земельну ділянку у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності(а.с.133).

На замовлення ОСОБА_1 , Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕОСПЕКТР-7» було виконано технічний звіт з складанням ситуаційного плану щодо розташування земельної ділянки ОСОБА_1 (а.с.20-28).

Згідно зазначеного ситуаційного плану та меж земельної ділянки встановлено, що землі: Новоолександрівської сільської ради(вул. Паркова) прилягають до земель ОСОБА_1 та позначені літерами від «А» до «Б»; ОСОБА_10 прилягають до земель ОСОБА_1 та позначені літерами від «Б» до «В»; Новоолександрівської сільської ради(вул. Паркова) прилягають до земель ОСОБА_1 та позначені літерами від «В» до «Г»; ОСОБА_11 прилягають до земель ОСОБА_1 та позначені літерами від «Г» до «Д»; ОСОБА_2 прилягають до земель ОСОБА_1 та позначені літерами від «Д» до «Е»; ОСОБА_12 та ОСОБА_13 прилягають до земель ОСОБА_1 та позначені літерами від «Е» до «А».

Згідно ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Статтею 78 ЗК України визначено зміст права власності на земельну ділянку, а саме визначено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

У відповідності до ст. 79-1 ЗК України зазначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Згідно ст. 118 ЗК України громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. До клопотання додається розроблена відповідно до Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову.

Згідно з прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади, генерального плану населеного пункту, детального плану території за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом, або органу місцевого самоврядування, що затвердив комплексний план просторового розвитку території територіальної громади, генеральний план населеного пункту, детальний план території. Заява також може подаватися особою, якій на підставі рішення Кабінету Міністрів України та відповідного договору було передано у господарське відання об`єкт державної власності, що використовується у процесі провадження діяльності з передачі електричної енергії і транспортування та/або зберігання природного газу, і на замовлення якої була розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою передачі земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, у постійне користування зазначеній особі.

За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 58 Рішення ЄСПЛ по справі "Серявін та інші проти України" (Заява N 4909/04) від 10 лютого 2010 року визначено, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про визнання рішення недійсним та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, оскільки матеріали справи не місять жодних доказів щодо фактичного накладення земельних ділянок сторін спору та порушення права власності позивача на його земельну ділянку, так наданий позивачем технічний звіт з топографо-геодезичної зйомки не може слугувати беззаперечним доказом накладення земельних ділянок, оскільки останній містить відмінності з наданим позивачем планом земельної ділянки, що передавалась йому у власність від 23 грудня 1998 року, до того ж стороною позивача не заявлялися клопотання щодо проведення земельно-технічної експертизи для встановлення дійсних обставин справи. Також судом прийнято до уваги, що позивачем не здійснено дій щодо забезпечення державної реєстрації права на земельну ділянку у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові.

Тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з вказаним позовом стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 14, 19, 41, 58 Конституції України, Законом України «Про Державний земельний кадастр», ст. 316, 319 ЦК України, ст. 78, 79, 79-1, 118, ЗК України, ст. 12, 13, 76, 81, 89, 130, 133, 141, 263-266 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про визнання рішення недійсним та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння - відмовити .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Озерянська Ж.М.