Справа № 544/168/24
пров. № 2/544/245/2024
Номер рядка звіту 71
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 червня 2024 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Нагорної Н. В.,

за участю:

секретаря - Киричевської В. М.,

учасників справи:

позивача ОСОБА_1 , його представника - адвоката Ковтуна М. В., представника третьої особи Войтенко Л. В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду по вул. Соборна, 41, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділ (служба) у справах дітей Пирятинської міської ради Полтавської області, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, в обґрунтування якого вказав, що з 22 січня 2019 року він з відповідачкою перебував у шлюбі, який 10 квітня 2020 року був розірваний. Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який постійно проживає з позивачем та перебуває на його повному утриманні. Відповідачка не цікавиться життям сина, не відвідує і не відвідувала його за місцем проживання чи в дитячому закладі. Інтереси дитини представляє лише батько. З огляду на зазначене, позивач просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 .

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеному в позовній заяві. Додатково пояснив, що після розірвання шлюбу їх спільна дитина залишилася проживати з ним. За чотири роки, що дитина знаходиться на його утриманні, колишня дружина взагалі не брала участі у вихованні дитини. Борг по аліментах на даний час становить сорок п`ять тисяч гривень. В дитячий садок дитину водить він, а також бабуся, яка проживає з ними. Відповідачка не цікавиться життям та здоров`ям дитини. Востаннє колишня дружина проводила час із дитиною в 2021 році. Перешкод відповідачці для спілкування з дитиною він ніколи не чинив. Питання про місце проживання дитини разом з ним вирішувалося ще в 2020 році комісією з питань захисту прав дитини при РДА.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Заяви про розгляд справи за її відсутності від відповідачки також не надходило.

Представник третьої особи - Відділу (служби) у справах дітей Пирятинської міської ради Полтавської області Войтенко Л. В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, вказала, що сім`ю ОСОБА_5 знають з 2020 році, оскільки в той період було винесено розпорядження РДА про місце проживання дитини - ОСОБА_4 саме з батьком. Дитячий садочок « Сонечко » повідомило, що дитиною займається лише батько. Окрім цього, ОСОБА_3 має велику заборгованість зі сплати аліментів на дитину. Також було проведено огляд місця проживання дитини, за результатами якого було встановлено, що дитині створено всі належні умови. При цьому, умови проживання за адресою відповідачки являються незадовільними. Перешкод у спілкуванні з дитиною позивач не чинить. Комісія з питань захисту прав дитини зробила висновок, що є підстави для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав.

Судом в порядку ст. ст. 63, 180 ЦПК України для встановлення фактичних даних були допитані свідки: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_7 , який являється сусідом ОСОБА_1 , в судовому засіданні пояснив, що дитиною постійно займається тільки позивач. Матір бачив лише два рази, коли дитина була ще маленькою.

Свідок ОСОБА_8 , яка являється сусідкою ОСОБА_1 , в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 бачила дуже давно, а саме коли дитині ОСОБА_9 був один рік. Дитиною постійно займається позивач. Останні чотири роки відповідачку взагалі не бачила в місті. Додатково вказала, що після народження ОСОБА_10 , вона бачила відповідачку кілька разів, як вона гуляла з дитиною, при цьому вона палила цигарки та сиділа в телефоні.

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, допитавши свідків, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши надані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9).

Згідно рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 10.04.2020 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано, (а.с.8).

Відповідно до розпорядження голови Пирятинської РДА №234 від 16 вересня 2020 року визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Відповідно до довідки квартального комітету №27 від 17.01.2024 з березня 2020 року неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із батьком ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_11 (а.с. 11).

Згідно довідки, виданої директором Пирятинського ЗДО «Сонечко» № 01-19/15 від 12.02.2024, ОСОБА_12 дійсно є вихованцем середньої групи вказаного закладу з 23 червня 2021 року. Дитина завжди охайна, доглянута, неконфліктна. Проживає хлопчик разом з татом. Вихованням дитини займається тато, який щодня приводить дитину до закладу та контактує з вихователями (а.с. 25).

Відповідно до Декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу №0001-КМКХ-2800, законним представником ОСОБА_4 являється його батько ОСОБА_1 (а.с. 26).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_3 має заборгованість зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_4 станом на 31 січня 2024 року в сумі 44515,75 грн (а.с. 27).

Відповідно до висновку відділу (служби) у справах дітей Пирятинської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_3 стосовно дитини ОСОБА_4 , убачається, що працівники відділу (служби) у справах дітей Пирятинської міської ради обстежили умови проживання малолітнього ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 (акт обстеження від 26.02.2024 року). ОСОБА_1 створив всі умови для виховання та розвитку дитини, хлопчик забезпечений одягом, взуттям, продуктами харчування. 06.03.2024 працівниками відділу (служби) у справах дітей обстежено умови проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . Квартира, в якій проживає сім`я, належить сестрі ОСОБА_3 . В кімнатах брудно, речі розкидані, наявний неприємний запах. З ОСОБА_13 проведена бесіда щодо її участі у вихованні сина. Жінка повідомила, що з дитиною не спілкується більше року, матеріально не допомагає. Позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає. Питання виконання батьківських обов`язків громадянкою ОСОБА_3 стосовно малолітньої дитини розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Пирятинської міської ради. Розглянувши наявні документи, вислухавши виступаючих, члени комісії прийшли до висновку, що є всі підстави позбавити батьківських прав вищезазначену громадянку відносно її сина ОСОБА_10 (а.с. 54).

Після встановлення зазначених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно приписів ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно принципу статті 6 Декларації, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради від 27.02.1991 р., держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до Конвенції ООН «Про права дитини» держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно принципу ст.6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

За приписами ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідачка вказані вимоги закону не виконує, участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як слідує з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.07, із змінами, внесеними постановою Пленуму ВС України № 20 від 19.12.08, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_3 досить тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно сина ОСОБА_4 , сином взагалі не цікавиться, вихованням не займається, матеріальної допомоги на його утримання не надає, не приймає участі у житті сина, що свідчить про її свідому винну поведінку та є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків порушує права та інтереси малолітнього ОСОБА_4 , тому суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог щодо позбавлення відповідачки ОСОБА_3 батьківських прав та задоволення позову.

Керуючись ст.6-13, 76-81, 258, 259, 263-265, 273, 280-281,354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділ (служба) у справах дітей Пирятинської міської ради Полтавської області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку, передбаченому ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 17.06.2024.

Суддя Н.В.Нагорна