Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/4403/24

Номер провадження: 2-о/511/148/24

"23" грудня 2024 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Теренчук Ж. В. , ознайомившись із матеріалами цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Василіна Валерія Вікторовича про встановлення факту прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИЛА:

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана заява через засоби поштового зв`язку, відповідно до якої заявник просить встановити факт прийняття спадщини за законом ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд, ознайомившись зі змістом поданої заяви та доданих до неї документів , прийшов до висновку, що дана заява не відповідає вимогам ст.318 ЦПК України виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст.274 ЦПК ( 1502-06 ).

Так відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За правилами цивільного процесуального законодавства, вимоги до заяви, поданої в порядку окремого провадження, викладені в ст.318 ЦПК України , відповідно до змісту якої у заяві повинно бути зазначено:1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 05 грудня 2024 року заявнику надано строк на усунення недоліків поданої заяви, а саме:

- привести заяву у відповідність до вимог норм ЦПК щодо форми та змісту:

- уточнити відповідно до норм ст.1268 ЦК України вимогу щодо встановлення факту, необхідного для прийняття спадщини ;

- вказати у заяві коло заінтересованих осіб, які можуть бути заінтересовані у вирішення даної справи і які підлягають виклику у судове засідання;

- подати клопотання про наявність відкритої спадкової справи та кола спадкоємців;

- сплатити судовий збір на рахунок Роздільнянського районного суду Одеської області;

- повідомии суд про відсутність в судах аналогічних справ.

Суд, ознайомившись із змістом поданих документів, прийшов до висновку, що ухвала суду від 05 грудня 2024 року не виконана і необхідні для відкриття провадження справи докази відповідно до ухвали суду не надано.

07.12.2024 року копія ухвали була направлена представнику заявника ОСОБА_1 адвокату Василіну В.В. за вказаною в заяві електронною адресою . Отримана представником 07.12.2024 року, що підтверджується звітом про отримання документу. Відтак строк для усенення недоліків збіг - 18.12.2024 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд вважає, що в даному випадку заяву ОСОБА_1 належить визнати неподаною та повернути заявнику виходячи з наступних підстав.

Нормативно-правове обгрунтування.

Право особи на доступ до правосуддя гарантоване ст. 55 Основного Закону, положення якого є нормами прямої дії.

Так згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, процедурні гарантії, закріплені в ст. 6 Конвенції, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань.

Згідно з позицію Європейського суду з прав людини у справі «Голдер проти Сполученого Королівства», саме «небезпідставність» доводів позивача про неправомірність втручання в реалізацію його прав є умовою реалізації права на доступ до суду

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту (висновок, сформований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №802/2474/17-а).

Відтак саме звернення особи до суду з позовною заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі, адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до цього суду з позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

Здійснивши аналіз норм законодавства, можна зробити висновок, що суд, так і особа, яка подала заяву, наділена низкою процесуальних прав та обов`язків, суддя може вирішити питання про відкриття, повернення чи відмову у відкритті провадження по справі, яка не була належним чином оформлена та містила недоліки, лише після їх усунення. При цьому у ЦПК України відсутні винятки з указаного порядку.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Висновки суду.

Так судом встановлено, що у встановлений судом термін недоліки у поданій заяві, зазначені ухвалою суду заявником не усунено, не зазначено коло заінтересованих осіб у справі, належним чином не сплачено судовий збір на рахунок суду, в якому розглядається справа, а також не усунено і інші недоліки у справі, а тому суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 належить визнати неподаною та разом з доданими до неї матеріалами повернути заявнику.

Суд роз`яснює, що відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.175, 177, ч.3 ст. 185 ЦПК України, суд-

П о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини, визнати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ж. В. Теренчук