Справа №613/570/24 Провадження № 2-з/613/5/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Богодухів

Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Сеник О.С. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київського області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадим Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

03.04.2024 позивач ОСОБА_1 звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В., у якому просить: 1) визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №94353, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною від 15.07.2021 щодо звернення стягнення за кредитним договором № 014/0501/82/0026833 від 17.06.2021; 2) стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у виді судового збору за подання позову в розмірі 1211,20 грн та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 605,60 грн..

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17.06.2021 між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» було укладено кредитний договір № 014/0501/82/0026833, відповідно до умов якого позивач отримав готівковий кредит у сумі 12000,00 грн. на побутові потреби, із кінцевим строком повернення до 17.06.2017. 25.09.2015 АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» було укладено з ТОВ «Фінансова компанія Кредит капітал» Договір відступлення прав вимоги за кредитним договором, після чого 08.04.2021 вказана компанія уклала Договір про відступлення прав за кредитним договором ТОВ «Вердикт Капітал», про що позивачу стало відомо лише з виконавчого напису.

Так, у травні 2022 року ОСОБА_1 дізнався, що 19.01.2022 постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області відкрито виконавче провадження № 68227375 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. № 94353 від 15.07.2021 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 30409,32 грн., з яких: основний борг у розмірі 29759,32 грн.; прострочена заборгованість за сумою кредиту у розмірі 9160,19 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 4356,27 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 262,24 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями у розмірі 15980,62 грн. та плата за вчинення виконавчого напису у розмірі 650,00 грн. Вказане виконавче провадження було передано до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В., постановою якого було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках позивача.

ОСОБА_1 зазначає, що виконавчий напис № 94353 від 15 липня 2021 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення та арешт рахунків позивача.

Позивач вважає, що вищевказаний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки він був вчинений після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 та кредитний договір, який був наданий нотаріусу, не був посвідчений нотаріально, не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності суми заборгованості, чим порушено норму ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Крім того, виконавчий напис було вчинено з порушенням Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача. Позивачу не було відомо про заміну кредитора у зобов`язання. Крім того позивач, як боржник не був поінформований в установленому порядку про намір нотаріуса вчинити виконавчий напис. Позивач вважає наявними підстави для визнання спірного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, відповідно стягнуті за цим виконавчим написом кошти підлягають поверненню позивачу на підставі статті 1212 ЦК України. У зв`язку з вказаним позивач звернувся до суду з даним позовом.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить забезпечити позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., зареєстрований в реєстрі за №94353 від 15 липня 2021 року.

В обґрунтування зазначеної заяви позивач посилається на те, що він звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області із позовною заявою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи вищевикладене, предмет позову та вимоги чинного законодавства, вважає, що оскільки між сторонами наявний спір про визнання виконавчого напису нотаріуса, за яким відкрите виконавче провадження, а тому невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити ефективний судовий захист. Позивач вказує, що забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки спір стосується саме правомірності виконавчого документа на підставі якого накладено арешт на кошти позивача, в результаті чого можливі неправомірні стягнення. Такий захід забезпечення позову дозволить уникнути неправомірного стягнення коштів з доходів позивача та усуне перешкоди у користуванні його майном. Враховуючи викладене, з посиланням на ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України стверджує про наявність підстав для забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за оспорюваним виконавчим написом.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та доводи в її обґрунтування, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

З наведеного вбачається, що забезпечення позову це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод і законних інтересів юридичних та фізичних осіб позивачів та покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Судом встановлено, що предметом позовних вимог ОСОБА_1 , є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису №94353 від 15.07.2021, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київського області Грисюк О.В. на користь ТОВ «Вердикт Капітал» щодо стягнення з позивача боргу за кредитним договором № 014/0501/82/0026833 від 17.06.2011, укладеним між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та ОСОБА_1 ..

Статтею 150 ЦПК України визначені заходи забезпечення позову, до яких відноситься в тому числі такий захід як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, що оскаржується боржником у судовому порядку (п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Зі змісту пункту 3 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами виник спір щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, внаслідок виконання якого існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Як вбачається зі змісту доданої до позову Інформації про виконавче провадження № 68227375 в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, отриманої 02.11.2023, вказане виконавче провадження відкрито 19.01.2022 постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Подолянка І.А. на підставі заяви стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області № 94353 від 15.07.2021 про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 за кредитним договором в розмірі 30409,32 грн., що також підтверджується наявною у матеріалах справи постановою про відкриття ВП №68227375 від 19.01.2022.

20.04.2023 постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Подолянка І.А. було передано виконавче провадження №68227375 приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В., який постановою від 21.04.2023 прийняв вказане виконавче провадження та яким на даний час проводяться виконавчі дії з примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису.

Так, постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В від 19.09.2023 зокрема, звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , який отримує дохід від ТОВ «Салтівський м`ясокомбінат». Вказаною постановою ухвалено здійснювати відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника у розмірі 20% суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у відповідності до ст.ст.68, 70 Закону України «Про виконавче провадження» на суму боргу в розмірі 33460,15 грн., яка підлягає стягненню із боржника за виконавчим провадженням №68227375, що складається: з витрат на виконавчого провадження у розмірі 647,81 грн., суми боргу за виконавчим документом у розмірі 29829,40 грн., основної винагороди приватного виконавця у розмірі 2982,94 грн. Зобов`язано підприємство, установу, організацію фізичну особу, фізичну особу-підприємця здійснювати відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перерахувати кошти у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі, якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Зобов`язано підприємство, установу, організацію фізичну особу, фізичну особу-підприємця щомісяця надсилати приватному виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України. Заборонено відповідальній особі за утримання коштів з боржника самостійно змінювати порядок стягнення суми боргу та розмір відрахувань. Копію постанови направлено для виконання за місцем роботи боржника до ТОВ «Салтівський м`ясокомбінат».

Враховуючи, що оспорюваний виконавчий напис звернуто до виконання шляхом здійснення відрахувань із заробітної плати позивача, яка виплачується щомісячно, беручи до уваги, що як позивач у разі незгоди із виконавчим написом нотаріуса, так і роботодавець позивача ТОВ «Салтівський м`ясокомбінат» в силу ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження» позбавлені можливості зупинити здійснення вказаних відрахувань до моменту розгляду справи по суті, суд вважає, що у разі задоволення позову захист прав позивача може стати неможливим або суттєво ускладненим, оскільки на момент завершення розгляду справи сума заборгованості вже може бути стягнута із заробітної плати позивача на користь стягувача в повному обсязі, разом із витратами виконавчого провадження та винагородою приватного виконавця.

Обставин, які є безумовною перешкодою для застосування заходів забезпечення позову, передбачених ч.ч.4-11 ст.150 ЦПК України, у спірних відносинах не встановлено.

Разом з тим, можливе стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 призведе до порушення законних прав та інтересів позивача, унеможливить виконання рішення суду у разі визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

З правового аналізу вищезазначених норм випливає, що такий вид забезпечення позову, як зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, може бути застосований судом в разі оскарження виконавчого напису нотаріуса боржником у судовому порядку. Даний вид забезпечення, про який просить позивач, на думку суду, є співмірним із заявленими позовними вимогами та адекватним захистом для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення суду, а відтак, заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 16 серпня 2018 року у справі №910/1040/18, відповідно до якої застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

Вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення суд виходить з того, що на час вирішення клопотання про забезпечення позову з позовної заяви та доданих до неї матеріалів не вбачається обставин, за наявності яких суд, відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України, зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Керуючись ст. ст. 149-154, 157, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 68227375 з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Вердикт Капітал» (код в , місцезнаходження за адресою: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5Б ) у розмірі 30409,32 грн., на підставі виконавчого напису нотаріуса № 94353 від 15.07.2021, виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київського області Грисюк Оленою Василівною, до вирішення спору по суті.

Копію ухвали направити для відома усім учасникам справи, та для виконання приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. та до ТОВ «Салтівський м`ясокомбінат».

У зв`язку із забезпеченням позову зустрічне забезпечення по справі не застосовано.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.С. Сеник