ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1383/24 Справа № 201/9613/21 Головуючий у першій інстанції: Ханієва Ф. М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

за участю секретаря Ніколиної А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

18 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він працював в АТ КБ «ПриватБанк» з 26.04.2001 року по 26.07.2021 року на різних посадах. З 21.07.2017 року позивач займав посаду директора Департаменту зведеного обліку та аналізу ГО (посадова підгрупа Керівник Департаменту зведеного обліку та аналізу ГО). Наказом №Е.17.U.0.0/4-6744266 від 07.04.2021 року було впроваджено зміни в організації виробництва і праці. Згідно із введеними змінами, підрозділ, в якому працював позивач, було ліквідовано, низка посад з цього підрозділу, в тому числі посада, яку займав позивач, підлягала скороченню. У зв`язку із змінами в організаційній структурі АТ КБ «ПриватБанк», позивача 18.05.2021 року було персонально попереджено про зміни в організації виробництва і праці та про можливе наступне вивільнення, до якого додано наказ №Е.17.U.0.0/4-6744266 від 07.04.2021 року з додатками та переліком запропонованих вакантних посад станом на 11.05.2021 року; більше із списком вакантних посад його не ознайомлювали. 10.07.2021 року він подав своє резюме для переведення на посаду «Керівник Департаменту з удосконалення і впровадження бізнес-процесів», яка містилась у списку вакантних посад, що додавався до персонального попередження. Резюме було подано в електронному вигляді через веб-сайт банку, як це передбачено діючими у банку правилами. У той же день на електронну пошту позивач отримав підтвердження, що резюме отримано та буде розглянуто. Не отримавши ніякої реакції від роботодавця, 23.07.2021 року ОСОБА_1 повторно подав резюме на вказану посаду та знову ж у той же день отримав аналогічне підтвердження. Проте жодної реакції на резюме позивачем отримано не було, а наказом №Э.DN-УВ-2021-7079224 від 25.07.2021 року його було звільнено з роботи через скорочення штату. Позивач зазначає, що фактично ніякої реорганізації та скорочення не відбулось, а його було звільнено під виглядом змін в умовах праці, що є очевидним порушенням п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України; про наявність усіх вакантних посад його, позивача, повідомлено не було. Тому, уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просив скасувати наказ №Э.DN-УВ-2021-7079224 від 25.07.2021 року про звільнення, поновити його на роботі в Акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк» та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог (а.с. 124-134 т. 3).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 28.05.2001 року позивач за строковим трудовим договором №805 був прийнятий на роботу до відповідача на посаду економіста управління зведеного обліку та аналізу, начальник відділу, а з 21.07.2017 року був переведений на посаду Керівника Департаменту зведеного обліку та аналізу ГО, Директор департаменту, що підтверджується копіями строкового трудового договору №805 від 28.05.2001 року та витягу з наказу від 21.07.2017 року №Э.DN-ПП-2017-7127744 (а.с. 202-206 т.1).

Відповідно до наказу АТ КБ «ПриватБанк» «Про впровадження змін в організації виробництва і праці та в штатному розкладі Дирекції по роботі з бізнес-клієнтами» від 07.04.2021 року №Е.17.U/0/0/4-6744266, згідно з рішеннями Наглядової ради (протокол №9/21 від 12.02.2021 року, протокол №17/21 від 25.03.2021 року), затверджені, зокрема, такі зміни до організаційної структури Дирекції по роботі з бізнес-клієнтами:

- перейменована Дирекція малого та середнього бізнесу в Дирекцію по роботі з бізнес-клієнтами, ліквідований підрозділ в Дирекції по роботі з бізнес-клієнтами: Департамент зведеного обліку та аналізу;

- наказано, зокрема, у зв`язку з ліквідацією підрозділів у складі Дирекції по роботі з бізнес-клієнтами: напрямок корпоративного бізнесу з наступними підрозділами, що входять до нього: Департамент зведеного обліку та аналізу та змінами в організації виробництва і праці, скоротити посади в підрозділах згідно з переліком (всього 262 штатних одиниці додаток 2) з дотриманням двомісячного строку попередження працівників, що займають такі посади;

- затвердити та ввести в дію з 15.04.2021 року новий штатний розклад Дирекції по роботі з бізнес-клієнтами (додаток №3);

- в порядку ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України ознайомити із цим наказом працівників, посади яких підлягають скороченню;

- в порядку ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України не пізніше ніж за два місяці до дати скорочення посад вручити персональне попередження працівникам, посади яких підлягають скороченню, про можливе наступне вивільнення, згідно із п. 1 ст. 40 КЗпП України;

- в порядку ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України запропонувати працівникам, посади яких підлягають скороченню, іншу роботу в АТ КБ «ПриватБанк» одночасно з попередженням про можливе наступне вивільнення, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці;

- в порядку ч. 2 ст. 40 КЗпП України перевести працівників у разі їх згоди на іншу роботу в АТ КБ «ПриватБанк»;

- підготувати подання первинним профспілкам про можливе звільнення їх членів, що не виявили бажання зайняти наявні вакантні у банку посади, а їх посада скорочена;

- звільнити працівників, посади яких скорочуються згідно з цим наказом, та що не виявили бажання перевестися на наявні вакантні у банку посади, які такі працівники можуть зайняти з урахуванням їх освіти, кваліфікації, досвіду та стану здоров`я, до дати можливого звільнення, на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України за умови дотримання усіх прав та гарантій таких працівників, відповідно до законодавства, виплативши вихідну допомогу згідно з чинним законодавством України (а.с. 207-210 т.1).

Позивача 18.05.2021 року було ознайомлено з персональним попередженням про зміни в організації виробництва і праці та наступне можливе вивільнення працівника від 12.05.2021 року, до якого додавався наказ від 07.04.2021 року №Е.17.U/0/0/4-6744266 та список вакантних посад станом на 11.05.2021 (а.с. 157-158 т.1, а.с. 1 т. 2). Дані факти визнані позивачем та підтверджуються його підписом на копії вищевказаного попередження.

Згідно доводів відповідача, на адресу позивача засобами поштового зв`язку були направлені персональне попередження про зміни в організації виробництва і праці та можливе вивільнення працівників №20.1.0.0.0/7-114361 від 17.06.2021 року, список вакантних посад станом на 17.06.2021 року; викладене підтверджується копіями опису вкладення від 29.06.2021 року та списком №3591 згрупованих відправлень «Укрпошта Експрес» від 29.06.2021 року, фіскальним чеком від 29.06.2021 року (а.с. 94, 95-120, 121 т.2).

АТ КБ «ПриватБанк» 09.06.2021 звернулось до Первинної профспілкової організації співробітників АТ КБ «ПриватБанк» із поданням від 04.06.2021 року про надання згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 , у зв`язку з скороченням штату та чисельності працівників через зміни в організаційній структурі (а.с. 122-123 т.2).

Згідно письмової відповіді Комітету Первинної профспілкової організації співробітників АТ КБ «ПриватБанк» від 05.07.2021, яка отримана банком 07.07.2021, профспілка відмовила у наданні згоди на розірвання трудового договору із ОСОБА_1 (а.с. 124 зворот - 125 т.2).

Позивач двічі подав відповідачу заявку та резюме на зайняття вакантної посади Керівника Департаменту з удосконалення і впровадження бізнес-процесів. Наведене підтверджується матеріалами справи, зокрема, копіями резюме позивача від 10.07.2021 року та від 23.07.2021 року (повторного), скріншотом із відповідного сайту про направлення резюме роботодавцю.

Під час подання резюме на вакантну посаду (повторно) від 23.07.2021 року позивач зазначив, що він подає резюме повторно, бо 10.07.2021 він подавав резюме вперше, але не отримав від відповідача відповіді на нього.

Згідно відзиву на позовну заяву та пояснень представника відповідача у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, відповідач визнає факти одержання від позивача резюме та заявок на заміщення вакантної посади Керівника Департаменту з удосконалення і впровадження бізнес-процесів ГО.

Наказом АТ КБ «ПриватБанк» від 25.07.2021 року (неділя) №Э.DN-УВ-2021-7079224-п ОСОБА_1 звільнено з посади директора Департаменту зведеного обліку і аналізу ГО, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату, з 26.07.2021 року (останній робочий день) (а.с. 129 т. 2).

За змістом оскаржуваного наказу відповідача від 25.07.2021 року №Э.DN-УВ-2021-7079224-п, підставами для його прийняття вказані: наказ №Е.17.U/0/0/4-6802287 від 30.04.2021 року; персональне попередження про зміни в організації виробництва і праці та наступне можливе вивільнення працівників від 12.05.2021 року №20.1.0.0.0/7-91354; повторне персональне попередження про зміни в організації виробництва і праці та наступне можливе вивільнення працівника від 08.06.2021 року №Е.28.0.0.0/3-6936282; акт №Е.28.0.0.0/3-6958205 від 01.07.2021 року про відмову від ознайомлення з персональним попередженням №Е.28.0.0.0/3-6936282 від 08.06.2021 року (а.с. 129 т. 2).

Трудова книжка та копія наказу від 25.07.2021 року №Э.DN-УВ-2021-7079224-п про звільнення отримані позивачем 26 липня 2021 року, що підтверджується копією його письмової розписки (а.с. 132 т.2).

Встановлено, що (після видання оскаржуваного наказу про звільнення від 25.07.2021) 26 липня 2021 року о 9:46 год. АТ КБ «ПриватБанк» електронною поштою направив позивачу листа, в якому повідомив позивача, що він брав участь у відборі на вакантні посади, що проводився у відповідності до Порядку проведення відбору кандидатів на посади, затвердженого наказом №Е.17.U.0.0/4-6865910 від 20.05.2021 року, але його освіта, кваліфікація та досвід не відповідає (або не повністю відповідає) вимогам за посадою Керівник Департаменту з удосконалення та впровадження бізнес-процесів. Також позивачу було запропоновано ознайомитися з іншими вакантними посадами за посиланням на інтернет-ресурс, вказаному у листі (а.с. 180 т.2).

Відповідно до частини шостої статті 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою, отже трудовий договір є основною, базовою формою виникнення трудових правовідносин.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (частина друга статті 40 КЗпП України).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.

При вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги статті 49-2 КЗпП України про надання роботи працівникові, який вивільняється у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, суд має виходити з того, що за змістом цієї норми працівнику має бути запропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю і лише при відсутності такої роботи інша наявна робота.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду і існували на день звільнення.

Таким чином, однією з гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі №800/538/17.

Судом встановлено, у відповідача мали місце скорочення чисельності та зміна штату працівників, що відповідач своєчасно повідомив позивача про наступне вивільнення, але вимоги ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України належним чином роботодавець не виконав.

Відповідачем доведено, що 18.05.2021 року позивача було ознайомлено з персональним попередженням про зміни в організації виробництва і праці та наступне вивільнення працівника від 12.05.2021 року, до якого додавався, зокрема, список вакантних посад станом на 11.05.2021 (а.с. 157-158 т.1, а.с. 1 - 43 т. 2). Вказані факти визнані позивачем.

Згідно доводів відповідача (які викладені у відзиві на позовну заяву (а.с. 191 т.1), у поясненнях представника відповідача у судовому засіданні суду апеляційної інстанції), на адресу позивача засобами поштового зв`язку були направлені персональне попередження про зміни в організації виробництва і праці та можливе вивільнення працівників №20.1.0.0.0/7-114361 від 17.06.2021 року, список вакантних посад станом на 17.06.2021 року, що підтверджується копіями опису вкладення від 29.06.2021 року та списком №3591 згрупованих відправлень «Укрпошта Експрес» від 29.06.2021 року, фіскальним чеком від 29.06.2021 року (а.с. 94, 95-120, 121 т.2). Надані відповідачем докази підтверджують факт відправлення позивачу списку вакантних посад станом на 17.06.2021 року, однак суду не надано доказів на підтвердження факту одержання позивачем вказаного списку. Отже, доказів ознайомлення позивача із списком вакантних посад станом на 17.06.2021 року відповідачем суду не надано.

Також відповідач зазначає, що перелік вакантних посад був доступний ОСОБА_1 на інформаційних ресурсах банку - на офіційному сайті АТ КБ ПриватБанк та на єдиному інформаційному (довідковому) ресурсі для працівників банку Путівнику за шляхом: Кадрові питання/HR HUB у відповідь на запитання Де можна переглянути повний перелік вакансій в банку на поточну дату? (а.с. 191 т.1). Крім того, згідно пояснень представника відповідача, 10.06.2021 через електронну систему документообігу ПриватДок позивач був ознайомлений з повторним попередженням про звільнення від 08.06.2021, до якого, в електронній системі, було долучено список вакантних посад; позивач відкрив, але не підписав повторне попередження про звільнення у електронній системі документообігу ПриватДок. Встановлено, що 26 липня 2021 року о 9:46 год. (після видання оскаржуваного наказу про звільнення від 25.07.2021) АТ КБ «ПриватБанк» електронною поштою направив позивачу листа, в якому, зокрема, позивачу було запропоновано ознайомитись з вакантними посадами за посиланням на певний інтернет-ресурс (а.с. 180 т.2).

Наведені вище посилання роботодавця на інтернет ресурс та зазначення, що працівник може ознайомитись із актуальним списком вакантних посад та обрати посаду, відповідно до спеціальності, кваліфікації та досвіду за відповідним посиланням, не є належним доказом виконання відповідачем своїх обов`язків, що передбачені частиною третьою статті 49-2 КЗпП України, оскільки неможливо достеменно встановити, які саме вакансії на той період перебували на вказаному відповідачем інтернет ресурсі, чи були там всі наявні в той час вакантні посади, чи ознайомлювався позивач із зазначеним переліком вакансій і взагалі, чи мав позивач належного доступ до вказаного інтернет ресурсу. Тому посилання роботодавця на інтернет ресурс не дає змоги встановити, що вакантні посади (інша робота) були доведені до відома працівника.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 11.04.2022 року у справі за №209/2468/20 (провадження №61-16308св21).

Згідно наданої відповідачем копії оскаржуваного наказу про звільнення від 25.07.2021 року, ОСОБА_1 на примірнику наказу зроблено запис, що конкретні посади йому не пропонувались та вказано дату 26.07.2021 року (а.с. 129 т. 2).

Апеляційним судом встановлено, що наказ про звільнення ухвалений відповідачем 25.07.2021 року у неділю, вихідний для позивача день; в останній робочий день позивача 26.07.2021 року та перед виданням оскаржуваного наказу позивачу не було надано для ознайомлення список вакантних посад у відповідності до вимог ч. 3 статті 49-2 КЗпП України. Наведене підтверджується фактичними обставинами, які встановлені апеляційним судом, та вищевказаними доказами.

Також апеляційним судом встановлено, що на день звільнення ОСОБА_1 у відповідача була наявна значна кількість - декілька сотень - вакантних посад. Даний факт визнано представником відповідача у судовому засіданні суду апеляційної інстанції та підтверджується наданим банком списком вакантних посад станом на 26.07.2021, який долучений до матеріалів цивільної справи.

Представлений відповідачем суду список вакантних посад, станом на 26.07.2021, містить значну кількість вакансій керівників управлінь, керівників відділень тощо. У вказаному списку зазначено, зокрема, вакантні посади головного спеціаліста з відповідності діяльності ГО (00023403), провідного спеціаліста з відповідності діяльності ГО (00021950) у підрозділі - напрямок «Compliance» Головного банку, головного фахівця з винагороди та мотивації ГО (00034480) у підрозділі - управління з винагород та мотивації Головного банку, керівника відділення ГР.Р - головного спеціаліста з обслуговування клієнтів (00016554) у підрозділі - відділення № НОМЕР_1 Дніпровського макрорегіонального управління, керівника відділення ГР.Р - головного спеціаліста з обслуговування клієнтів (00016554) у підрозділі - Дніпродзержинське відділення Університет Дніпровського макрорегіонального управління, заступника керівника відділення з обслуговування клієнтів (00015749) у підрозділі - відділення Нікопольська філія Дніпровського макрорегіонального управління, керівника відділення ГР.А-керівника відділення ГР.Б ИВ у підрозділі - відділення Озерне Дніпровського макрорегіонального управління, менеджера з обслуговування корпоративних клієнтів (00022632) у підрозділі - відділення Павлоградська філія Дніпровського макрорегіонального управління, спеціаліста з обслуговування індивідуальних VIP-клієнтів (00001987) у підрозділі - відділення Центр VIP-обслуговування індивідуальних клієнтів №2 Дніпровського макрорегіонального управління, спеціаліста з обслуговування клієнтів (00000313) у підрозділі - Жовтневе відділення Дніпровського макрорегіонального управління, спеціаліста з обслуговування клієнтів (00000313) у підрозділі - Відділення №109 Дніпровського макрорегіонального управління, керівника відділення ГР.Б-керівника відділення ГР.В, СІК (00019846) у підрозділі - Криничанське відділення Дніпровського макрорегіонального управління, спеціаліста з обслуговування клієнтів (00000313) у підрозділі - Магдалинівське відділення Дніпровського макрорегіонального управління, менеджера з обслуговування корпоративних клієнтів (00022632) у підрозділі - Новомосковське відділення Дніпровського макрорегіонального управління, керівника відділення ГР.Б (00000311) у підрозділі - відділення № НОМЕР_2 Дніпровського макрорегіонального управління, керівника відділення ГР.Б (00000311) у підрозділі - відділення № НОМЕР_3 Дніпровського макрорегіонального управління та інші.

З порівняльного аналізу списку вакантних посад станом на 11.05.2021 (з яким позивач був ознайомлений належним чином) зі списком вакантних посад станом на 26.07.2021 (з яким позивач не був ознайомлений), судом зроблено висновок, що за період з 11.05.2021 по 26.07.2021 у відповідача значно змінився перелік вакансій, про суттєву частину яких позивач не був повідомлений.

У письмовій відповіді Комітету Первинної профспілкової організації співробітників АТ КБ «ПриватБанк» від 05.07.2021 щодо відмови у наданні згоди на звільнення позивача зазначено, зокрема, що ОСОБА_1 не відмовляється від переведення на іншу посаду, але роботодавцем ОСОБА_1 не надані для ознайомлення посадові інструкції за вакантними посадами, що унеможливлює обрання позивачем нової посади для переведення (а.с. 124 зворот - 125 т.2).

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що із переліком вакантних посад позивач був ознайомлений належним чином лише один раз у травні 2021 року; при звільненні ОСОБА_1 не було ознайомлено із новим переліком вакантних посад; отже, встановивши, що позивач не був ознайомлений роботодавцем з усіма наявними у банку вакантними посадами, - колегія дійшла висновку про неналежне виконання роботодавцем вимог ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, що призвело до неможливості реалізації позивачем свого права на переведення на іншу посаду та свідчить про незаконність звільнення позивача, наявність підстав для визнання незаконним наказу №Э.DN-УВ-2021-7079224-п від 25.07.2021 року про звільнення ОСОБА_1 і поновлення його на роботі.

Наданий відповідачем акт про неподання ОСОБА_1 заяви про переведення, складений АТ КБ «ПриватБанк» 26.07.2021 року, не спростовує встановлених вище фактів щодо неналежного виконання роботодавцем вимог ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України та не спростовує висновку апеляційного суду щодо незаконності наказу про звільнення №Э.DN-УВ-2021-7079224-п від 25.07.2021.

Відповідачем не заявлено клопотань про надання інших доказів чи витребування доказів судом, що підтверджується протоколом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції.

Також необхідно звернути увагу, що позивач відповідачу двічі подавав заявку та резюме на зайняття вакантної посади Керівника Департаменту з удосконалення і впровадження бізнес-процесів: 10.07.2021 року та 23.07.2021 року (а.с. 159-160 т.1).

Згідно відзиву на позовну заяву та пояснень представника відповідача у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, відповідач визнає факти одержання від позивача резюме та заявок від 10.07.2021 року, від 23.07.2021 на заміщення вакантної посади Керівника Департаменту з удосконалення і впровадження бізнес-процесів ГО (а.с. 188 т.1).

Однак, лише 26.07.2021 року, тобто на наступний день після видання наказу про звільнення позивача від 25.07.2021 року, відповідач повідомив позивача, що його освіта, кваліфікація та досвід не відповідає (або не повністю відповідає) вимогам за посадою керівник Департаменту з удосконалення та впровадження бізнес-процесів ГО (а.с. 180 т.2). Факт направлення вказаного повідомлення позивачу саме 26.07.2021 року підтверджується відповідною датою, яка вказана на зазначеному повідомленні та визнається відповідачем, згідно пояснень представника відповідача у судовому засіданні.

Отже, роботодавець не повідомив ОСОБА_1 перед виданням наказу про звільнення про неможливість задоволення заявки позивача щодо переведення на вакантну посаду керівника Департаменту з удосконалення і впровадження бізнес-процесів ГО.

Наведена вище послідовність дій роботодавця створила для позивача несприятливі умови, за яких останній перебував в очікуванні відповіді роботодавця щодо переведення на обрану ним, позивачем, вакантну посаду Керівника Департаменту з удосконалення і впровадження бізнес-процесів ГО, однак, на день видання наказу про звільнення від 25.07.2021 року позивач такої відповіді не одержав.

Необхідно також звернути увагу, що наказ про звільнення позивача був виданий роботодавцем 25.07.2021 року у неділю, тобто у вихідний для позивача день. З наказом про звільнення позивач був ознайомлений 26.07.2021 року, що підтверджується наведеними вище доказами та визнається сторонами. Отже, на день винесення відповідачем наказу про звільнення від 25.07.2021 року, позивач обєктивно мав обгрунтовані сподівання на переведення на обрану ним вакантну посаду керівника Департаменту з удосконалення і впровадження бізнес-процесів ГО.

Викладені вище обставини, у сукупності із встановленим фактом неознайомлення позивача роботодавцем з усіма наявними у банку вакантними посадами, також свідчать про обмеження позивача у можливості реалізувати своє право на переведення на іншу вакантну посаду.

Крім іншого, також необхідно наголосити, що позивач працював в АТ КБ «ПриватБанк» з 28.05.2001 року, тобто на час звільнення його трудовий стаж у відповідача складав понад 20 років; згідно змісту резюме, яке подане ОСОБА_1 до банку, він має дві спеціальні вищі освіти (обидва дипломи спеціаліста з відзнакою) за спеціальністю обчислювальні машини, комплекси, системи та мережі, а також за спеціальністю фінанси (а.с. 175 т.2).

Відповідно до статті 235 КЗпП України в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Отже, виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-511цс16 та від 22 листопада 2017 року у справі № 299/967/15 і постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/808/16.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» та за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, з відповідними змінами та доповненнями (далі - Порядок №100).

Згідно з абзацом третім пункту 2 Порядку №100 середньомісячна заробітна плата за час затримки розрахунку обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку № 100 основною для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час затримки розрахунку, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на час відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку №100).

Відповідно до довідки про середню заробітну плату від 22.09.2021 №20.1.0.0.0/7-166024, яка надана АТ КБ «ПриватБанк», середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 3784,20 грн. (а.с. 187 т.2).

Кількість робочих днів вимушеного прогулу ОСОБА_1 з 27.07.2021 року по 20.02.2024 року, тобто по день винесення судового рішення, становить 665 робочих днів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 2516493,00 грн. (3784,20 грн. х 665 днів).

Крім того, за ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Отже, наявні підстави допустити до негайного виконання судове рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середньої зарплати в межах суми платежу за один місяць у розмірі 75684,0 грн. (3784,20 грн. х 20 днів).

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини справи не встановив, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Пунктом 13 ст.141 ЦПК України визначено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частин першої, шостої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, зокрема у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Враховуючи задоволення позовних вимог; приймаючи до уваги, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» за вимогу про поновлення на роботі, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 грн, та на користь позивача судовий збір у розмірі 908,00 грн, що сплачений при поданні позовної заяви згідно квитанції про сплату №49368 від 08.09.2021 (а.с. 163 т.1).

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

Визнати незаконним наказ Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» №Э.DN-УВ-2021-7079224-п від 25.07.2021 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Департаменту зведеного обліку і аналізу ГО.

Поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на роботі в Акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк» () на посаді директора Департаменту зведеного обліку і аналізу ГО.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 2516493 (два мільйони п`ятсот шістнадцять тисяч чотириста дев`яносто три) грн. 00 коп.

Допустити до негайного виконання судове рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення заробітної плати в межах суми платежу за один місяць у розмірі 75684 (сімдесят п`ять тисяч шістсот вісімдесят чотири грн. 00 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () в дохід держави судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова