Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/3658/24
Провадження№ 2/553/1559/2024
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2024 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., за участі секретаря судового засідання Сіомашко В.Р.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із згаданим позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 15.10.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Заявлені вимоги вмотивовані позивачем тим, з 01.07.2017 вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 24.11.2021, та мають спільну неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Їх спільна донька проживає разом із нею і батько не бере участі у вихованні та утриманні дитини. Відповідач є працездатним, отримує постійний дохід, а також має додатковий дохід від роботи тату-майстром, тому зможе сплачувати аліменти на рівні частини.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 14.11.2024 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому прохає позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково та призначити стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі частки його заробітку (доходу). Заперечуючи проти позову зазначає, що дійсно вони з позивачем перебували у шлюбі, який наразі розірвано та мають спільну доньку. Спільне проживання вони фактично припинили з березня 2021 року та з того часу, він постійно бере участь в утриманні доньки, підтримує спілкування. Вимога про стягнення аліментів в розмірі частини позивачем жодним чином не обґрунтована та не підтверджена доказами та не враховує його реального матеріального стану та сімейного становища, а саме перебування в іншому офіційному шлюбі та наявності на утриманні ще однієї дитини.

Будучи належно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони в судове засідання не прибули.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги нею підтримані повністю.

Відповідач надав до суду заяву в якій прохав проводити розгляд справи без його участі.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши приєднані до справи матеріали, з`ясувавши позиції сторін та фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд вказує про наступне.

Згідно із ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст.12 ЦПК України).

Згідно із ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності їх визнання.

Як встановлено судом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 01.07.2017 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 24.11.2021 (а.с.4).

Сторони мають спільну неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Виходячи із змісту позову спільна донька сторін проживає з позивачкою, цієї обставини відповідач не заперечував та зазначив, що фактичне спільне проживання ними припинено у березні 2021 року.

Також згідно з позовом, позивачем заявлено вимогу про стягнення на її користь аліментів на утримання доньки в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття, вказуючи, що відповідач не бере участь в утриманні спільної дитини.

Заперечуючи проти зазначеної обставини відповідачем надано до відзиву копії платіжних інструкцій щодо здійснення переказів власних коштів на ім`я отримувача ОСОБА_1 у період 2022-2024 років.

Згідно з наданими відповідачем копіями свідоцтв про одруження та народження дитини, ОСОБА_2 з 09.03.2024 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 та має на утриманні доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу, фактичний заробіток/дохід ОСОБА_2 за січень-вересень 2024 року склав 72600 грн.

Вирішуючи питання щодо застосування правових норм, суд вказує, що спірні правовідносини регулюються нормами сімейного законодавства.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 ЦПК України).

Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд зауважує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182).

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України).

Розглянувши справу у межах заявлених вимог, враховуючі всі обставини справи, повідомлені сторонами відомості про стан здоров`я, матеріальне становище дитини, платника аліментів, беручи до уваги часткове визнання відповідачем заявленого розміру аліментів, наявність у нього на утриманні іншої дитини, суд вважає, що з ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімального гарантованого розміру аліментів для дитини відповідного віку на дитину. Такий розмір аліментів забезпечить потреби неповнолітньої доньки сторін, відповідатиме об`єктивним можливостям відповідача та задовольнятиме правомірні очікування позивача на отримання аліментів. При цьому суд зазначає, що прохаючи стягнути аліменти у розмірі частини заробітку (доходу) відповідача, позивачем взагалі не було наведено обґрунтувань такого розміру аліментів та не надано жодних доказів на підтвердження заявлених вимог.

Питання про судові витрати вирішено відповідно до ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аліменти стягувати щомісячно починаючи з 15.10.2024 до повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211,20 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач:ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач:ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих