Справа № 168/237/24
Провадження № 2/168/133/24
Р І Ш Е Н Н Я

(З А О Ч Н Е )

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2024 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Сухоручко Ю.О.,

секретар судового засідання Таксюк О.С.,

представника позивачки - адвоката Панасюка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Стара Вижівка в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом представника позивача адвоката Панасюка Івана Івановича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану відповідачкою внаслідок вчинення злочину.

Позов обґрунтований тим, що 05.10.2022 року близько 5.00 год. ОСОБА_2 , перебуваючи в приміщенні житлового будинку позивачки, що за адресою: АДРЕСА_1 , маючи вільний доступ до усіх кімнат будинку, зайшла в спальну кімнату, в якій мешкає ОСОБА_3 , таємно викрала гаманець з грошовими коштами в сумі 9000 грн. та 1100 доларів США, що станом на 5 жовтня 2022 року становить 40 225 грн. 46 копійок, з розрахунку 36,5686 грн. за один долар США, згідно з визначеним НБУ курсом гривні до долара США на 5 жовтня 2022 року, чим завдала потерпілій майнову шкоду на загальну суму 49 225 грн. 46 коп.

За цим фактом вироком Старовижівського районного суду Волинської області від 29.11.2022 року у справі № 168/593/22 ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України. Зазначає, що під час судового провадження цивільний позов нею не заявлявся.

В добровільному порядку відповідачка відшкодувати завдані збитки відмовляється, у зв`язку з чим позивачка звернувся до суду з позовом та просить стягнути матеріальну шкоду та судові витрати.

Позиція учасників провадження.

Ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 07.03.2024 року провадження по справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивачки адвокат Панасюк І.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в уточненому розмірі, зокрема зменшив суму позовних вимог із 49 225 грн, 46 коп до 40 225,46 грн, оскільки частина збитків відповідачкою відшкодована. Не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча й був належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву у встановлений судом термін не подавала, будь-яких заяв чи клопотань від неї надходило.

Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

РОЗГЛЯНУВШИ МАТЕРІАЛИ ЦИВІЛЬНОЇ СПРАВИ, СУД ВСТАНОВИВ:

Заслухавши представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають часткового задоволенню виходячи з наступного.

Правовідносини по даній цивільній справі регулюються Цивільним Кодексом України.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

У ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Ч.1 ст.22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистими немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до положень ч.2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення л ушкодженої речі.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Судом встановлено, що вироком Старовижівського районного суду Волинської області від 29.11.2022 року у справі № 168/593/22 ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, призначено їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю один рік (а.с. 6-7).

Як встановлено вироком суду, 05.10.2022 року близько 5.00 год. ОСОБА_2 , достеменно усвідомлюючи, що на території України згідно з Указом Президента України №573/2022 від 12 серпня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» триває правовий режим воєнного стану, тобто діючи в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , маючи вільний доступ до усіх кімнат будинку, зайшла в спальну кімнату, в якій мешкає ОСОБА_3 , де відкривши нижню ліву шухляду дерев`яної шафи виявила і таємно викрала гаманець з грошовими коштами в сумі 9000 грн. та 1100 доларів США, що станом на 5 жовтня 2022 року становить 40 225 грн. 46 копійок, з розрахунку 36,5686 грн. за один долар США, згідно з визначеним НБУ курсом гривні до долара США на 5 жовтня 2022 року, чим завдала потерпілій майнову шкоду на загальну суму 49 225 грн. 46 коп.

Таким чином вироком суду встановлена сума заподіяних позивачці ОСОБА_1 відповідачкою ОСОБА_2 матеріальних збитків - 49 225 грн. 46 коп.

Вирок набрав законної сили 30.12.2022 року згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень.

Представник позивача в судовому засіданні зменшив позовні вимоги на 9000 грн., що узгоджується з нормами ст. 49 ЦПК України, а тому приймається судом до уваги. Водночас, судом встановлено, що відповідачка добровільно відшкодувала позивачці 9000 грн, про що зазначено у вищевказаному вироці (а.с. 6- зворот).

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Крім того, з огляду на положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 1166-1168 ЦК України, факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

Зазначене підтверджується правовою позицією Верховного Суду України №6-954цс16 від 26 жовтня 2016 року.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року, шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

За змістом вказаних норм Закону слідує, що обов`язок відшкодувати заподіяну шкодупокладається на особу, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок.

Отже, в судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 внаслідок вчинення кримінального правопорушення заподіяла позивачці ОСОБА_1 матеріальних збитків на суму 40 225,46 грн.

З огляду на зазначене, наявні докази у справі, суд приходить до висновку що позовна заява підлягає задоволенню.

Щодо стягнення судових витрат.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідачки на користь позивачки необхідно стягнути 1211, 20 грн судового збору

Керуючись ст.ст. 23, 1166, 1192 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 77, 81, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Уточнені позовні вимоги представника позивача адвоката Панасюка Івана Івановича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 40 225 (сорок тисяч двісті двадцять п`ять ) гривень 46 коп. майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 1211, 20 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Старовижівського районного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення проголошено 20.06.2024 року о 14 год. 00 хв.

Позивачка: ОСОБА_1 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 ,

Представник позивача: адвокат Панасюк Іван Іванович, юридична адреса: смт. Ратне, вул. Центральна, 7, офіс 26, Ковельського району Волинської області;

Відповідач: ОСОБА_2 , яка зареєстрована в АДРЕСА_2

Суддя Старовижівського районного суду

Волинської області Ю.О. Сухоручко