Справа № 372/1791/24
Провадження № 2-1236/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тиханського О.Б.

за участю секретаря судового засідання Бойко В.Ю.,

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у судовому засіданні в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, на обґрунтування якого зазначила, що 15.10.2023 року о 19 год. 20 хв., по вул. Київська, м. Обухів, Київської області, водій ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем марки «Renault Megan Scenic», державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважний за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміни, не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Volvo S 60», державний номерний знак НОМЕР_2 . В результаті ДТП, їй завдано матеріальних збитків, які винною стороною в добровільному порядку відшкодовані не були, та моральну шкоду, тож вона вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 05 квітня 2024 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивача подав уточнену заяву про зменшення позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки матеріальні збитки в сумі 82 037,31 грн., в іншій частині позовних вимог просить задовольнити в повному обсязі. Також просить слухати справу без участі позивача та представника позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають частково просять зменшити матеріальні збитки з урахуванням утилізації вартості КТЗ у розмірі 46 098,09 грн., а також зменшити витрати на правову допомогу та зменшити розмір моральної шкоди.

Представник відповідача ТДВ «Страхова група «Оберіг» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань до суду не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази вважає позовні вимоги таким, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.10.2023 року о 19 год. 20 хв., по вул. Київська, м. Обухів, Київської області, водій ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем марки «Renault Megan Scenic», державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважний за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміни, не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Volvo S 60», державний номерний знак НОМЕР_2 . В результаті ДТП, власнику, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 ОСОБА_1 завдано матеріальних збитків.

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 21.11.2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП.

Позивачем були сплачені кошти ФОП ОСОБА_3 за звіт про оцінку вартості матеріального збитку у розмірі 4500,00 грн.(чотири тисячі п`ятсот гривень нуль копійок), що підтверджується квитанцією про сплату від 12.12.2023.

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №60/90.12.23 від 12.12.2023, оціненої ФОП « ОСОБА_3 », який діє на підставі Свідоцтва та Сертифікату суб`єкта оціночної діяльності №214/2022 від 27.05.2022 Фондом державного майна України. Майнові збитки, які ОСОБА_1 понесла внаслідок пошкодження автомобіля марки «Volvo S60» д.н.з. НОМЕР_2 , було оцінено у розмірі 276 806,4 грн. (двісті сімдесят шість тисяч вісімсот шість гривень сорок копійок).

Ринкова вартість КТЗ «Volvo S60» д.н.з. НОМЕР_2 до пошкодження 276 806,4 грн. Вартість відновлювального ремонту КТЗ «Volvo S60» д.н.з. НОМЕР_2 1 084 168,01 грн. Утилізаційна вартість КТЗ «Volvo S60» д.н.з. НОМЕР_2 46 098,09 грн.

Завдана шкода позивачу відповідачем в добровільному порядку відшкодована не була.

Так як на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ТОВ «СГ «Оберіг», позивачці було виплачено в межах ліміту страхового відшкодування 148 671 (сто сорок вісім тисяч шістсот сімдесят одну) грн..

Різниця між сумою страхового відшкодування та фактичними збитками становить 128 135,40 грн.

Відповідно до уточненої заяви представника позивача сума матеріального збитку спричинена ОСОБА_1 в результаті дорожньо-транспортної пригоди, становить 82 037,31 грн. (з урахуванням утилізації вартості КТЗ у розмірі 46 0989,09 грн.).

Виходячи з цього, обов`язок по відшкодуванню різниці, завданої ДТП покладається на відповідача. Також відповідачем були сплачені кошти за звіт про оцінку вартості пошкодженого майна в розмірі 4500 грн..

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Позивачем надано Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 60/90.12.23 від 12.12.2023, відповідно до якого розмір матеріальних збитків становить 276806,40 грн. та копію квитанції про вартість проведення оцінки, яка складає 4500 грн.

Згідно ч.1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Частиною 1 ст. 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Як передбачено ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування шкоди завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом або договором передбачено такий зв`язок.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до п.22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану в наслідок ДТП майну третьої особи.

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про відшкодування заподіяної позивачці матеріальної шкоди підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 , у розмірі 82 037,31 грн.

У зв`язку з розглядом цієї справи позивач поніс судові витрати, а саме оплату автотоварознавчого дослідження та сплату судового збору, які він просить стягнути з відповідача. На підтвердження вартості автотоварознавчого дослідження позивачем надано копію квитанції № 60/90.12.23 від 12.12.2023, що підтверджує оплату позивачем вартості автотоварознавчого дослідження в розмірі 4500 грн.

Зважаючи на результат розгляду справи, керуючись ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме вартість автотоварознавчого дослідження в сумі 4500 грн..

Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, то суд виходив з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч. 3 ст. 12 та 81 ЦПК України.

Позивачка просить стягнути з відповідача відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. посилаючись на те, що під час ДТП в автомобілі разом із нею перебував її чоловік ОСОБА_4 , який отримав тілесні ушкодження, вони також отримали сильний стрес, що значно ускладнює життя, як позивача, так і його родини. Разом з цим, на тривалий час після ДТП позивачу та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, довелося відкласти, а від деяких з них позивач та його родина взагалі змушені були відмовитись, що спричинило порушення розпорядку тижня позивача.

Враховуючи вимоги розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, на користь позивача в розмірі 10000 грн.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Також, позивачкою було сплачено судовий збір 2672 грн. 60 коп.

Згідно ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи надані докази та вищезазначені вимоги, зважаючи на пропорційність задоволених позовних вимог, із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 79, 80, 81, 89, 141, 259, 263-65, 273, 274, 354 ЦПК України, ст. ст. 22, 1166, 1187, 1192 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 82 037,31 грн., вартість проведення автотоварознавчого дослідження, яка складає 4500 грн., а всього 86 537 грн. 31 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2672 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.Б. Тиханський