Провадження №: 6/336/796/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря: Нєдєльчевої О.В.,

розглянувши справу за заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

26.11.2024 до суду надійшла заява АТ «ПриватБанк», за якою заявник просить видати дублікат виконавчого листа, виданого на підставі постанови Запорізького апеляційного суду від 18.01.2021 у цивільній справі № 336/2618/20, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором № б/н від 06.03.2017 у розмірі 33784,48 грн. та поновити строк для пред`явлення його до виконання.

У заяві зазначає, що на виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 18.01.2021 у цивільній справі № 336/2618/20 видано виконавчий лист, який було втрачено при підготовці направлення його до органів ВДВС. Пошуки не призвели до позитивного результату.

У судове засідання 19.12.2024 сторони не з`явились, про дату та місце проведення судового розгляду були повідомлені належним чином.

У відповідності до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, розгляд заяви проведено за відсутності сторін, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши і перевіривши заяву та додані до неї документи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Запорізького апеляційного суду від 18.01.2021 № 336/2618/20 скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2020 в частині часткового задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту. Постановою судом апеляційної інстанції з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором № б/н від 06.03.2017 у розмірі 33784,48 грн.

На підставі зазначеної постанови та на виконання заяви представника стягувача від 28.12.2020, 21.04.2021 видано виконавчі листи № 336/2618/20, пр. № 2/336/1953/2020.

Як встановлено під час судового розгляду заяви, виконавчі листи № 336/2618/20, пр. № 2/336/1953/2020 від 18.01.2021, видані 21.04.2021 та, згідно листа ВДВС від 24.10.2024, на виконання до Центрального ВДВС у м. Запоріжжі Південного МУ МЮ (м. Одеса) не надходили та на виконанні не перебувають.

За ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 17.4 розділу ХІІІ ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Згідно діючого законодавства, дублікатом є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Дублікат видається судом, який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд повинен перевірити, чи не було воно виконано за втраченим документом, адже за повністю виконаним рішенням дублікат виконавчого документа не видається.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 року за №8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 року «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не були виконані втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

При цьому, вимогами ч. 1 ст. 431 ЦПК України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Отже, виходячи з системного аналізу вказаних вище цивільних процесуальних норм, суд приходить до висновку, що дублікат виконавчого листа може бути виданий судом лише у разі втрати отриманого раніше оригіналу виконавчого листа. Будь-які інші підстави для видачі судом дублікату виконавчого листа, законодавець не передбачив.

Тобто, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ст. 81 ЦПК України, вказує на те, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень й доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тобто, під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Звертаючись до суду із заявою, заявник посилався на те, що виконавчий документ було втрачено при пересилці. Натомість, до заяви не надано жодних доказів в підтвердження дійсності направлення виконавчого листа за належністю, що виключає можливість перевірки достовірності наведених заявником доводів.

Суд зазначає, що видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач, в свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Однак, вказані доводи заявника не підтверджуються матеріалами справи, зокрема, заявником не зазначено та не надано в підтвердження письмового доказу про втрату виконавчого листа, відсутній акт юридичної особи щодо втрати виконавчого листа, результатів службової перевірки за фактом втрати виконавчих документів.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Доведення втрати виконавчого документа і факту подання заяви про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання це не право, а обов`язок стягувача і невиконання останнім своїх процесуальних обов`язків, дає лише правові підстави для висновку про недобросовісне користування та зловживання своїми процесуальними правами.

Так, з наданих АТ КБ «ПриватБанк» суду доказів на підтвердження втрати виконавчого листа, вбачається, що з заявою про повідомлення щодо стану виконавчого провадження, стягувач звернувся до Центрального ВДВС у м. Запоріжжі Південного МУ МЮ (м. Одеса) у жовтні 2024 року, тобто більше ніж через 3 (три) роки після видачі виконавчих листів (21.04.2021), що вказує на недобросовісне виконання та зловживання стягувачем своїми процесуальними правами.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається із матеріалів справи, вказана заява про видачу дубліката виконавчого листа не містить обставин та доказів, які об`єктивно давали б можливість суду зробити висновок про те, що оригінал виконавчого листа втрачено.

Крім того, в заяві заявник просить поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 433 ЦПК України уразі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Нормами ст.. 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Що стосується поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, то з огляду на те, що даною ухвалою відмовлено у видачі дубліката виконавчого листа, то відсутні підстави для поновлення строку на його пред`явлення і в задоволенні заяви в цій частині також слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 247, 258-260, 353, 433 ЦПК України, п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідних положень, п.п. 17.4 п. 17 Розділу 13 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дублікату виконавчого листа у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та поновлення строку пред`явлення його до виконання, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Дмитрюк