Провадження № 2/752/8619/24
У Х В А Л А

19 грудня 2024 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

02.12.2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2024 року матеріали зазначеної справи надійшли до провадження судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г.

Звертаючись до суду з позовною заявою позивачка зазначила зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 .

Відповідно до відповіді № 977675 від 19.12.2024 року, що отримані судом на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, з Єдиного державного демографічного реєстру, відомості про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні.

Відповідно до правил частини 1 статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-VI, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що суд буде вважатися встановленим законом лише за умови, що він утворений безпосередньо на підставі закону, діє в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції й у законному складі.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Правилами статтей 27, 28, 30 ЦПК України врегульовано питання загальної територіальної підсудності за місцем проживання (місцезнаходженням) відповідача, підсудності справ за вибором позивача та виключної підсудності.

За загальним правилом територіальної підсудності, яке закріплене в ч.ч. 1, 2 ст. 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до правил частини 1 статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Підсудність заявлених ОСОБА_1 позовних вимог підлягає визначенню тільки в порядку, передбаченому правилами ч. 1 ст. 27 ЦПК України, оскільки за даними позовної заяви спільних дітей подружжя від шлюбу не має.

За правилами ч.10. ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Дослідивши матеріали позовної заяви, встановлено, що позивачкою ОСОБА_1 зазначене останнє відоме зареєстроване місцем проживання відповідача ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_2 .

Згідно ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що останнє відоме місце проживання відповідача ОСОБА_2 знаходиться на адміністративній території Лубенського району Полтавської області, відповідно справа не є підсудною Голосіївському районному суду міста Києва.

Правилами п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У відповідності до положень ч.ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Наразі, матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, необхідно передати до Оржицького районного суду Полтавської області, до територіальної підсудності якого належить вирішення заявленого спору.

На підставі викладеного, керуючись ч. 9 ст. 187, ч. 1 ст. 27, ч. 10 ст. 28, ч. 1 ст. 31 ЦПК України, -

ухвалив:

передати справу № 752/25823/24, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, передати до Оржицького районного суду Полтавської області (адреса: Полтавська область, Лубенський район, селище Оржиця, вулиця Центральна, 74).

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею

(частина 2 статті 261 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду (частина 1 статті 353, стаття 355 ЦПК України).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (стаття 354 ЦПК України).

Суддя: Плахотнюк К.Г.