Справа № 164/945/21 Головуючий у 1 інстанції: Токарська І. С.
Провадження № 22-ц/802/575/24 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

секретаря Черняк О. В.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, за апеляційною скаргою представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Сокуренко Наталії Вікторівни на рішення Маневицького районного суду Волинської області від 18 березня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Позов обґрунтували тим, що ОСОБА_4 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 23 листопада 2011 року. Однак свої зобов`язання за умовами кредитного договору позичальник не виконував не належним чином, через що утворилася заборгованість. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер і станом на дату його смерті розмір заборгованості за тілом кредиту договором становив 16 744,80 гривні. Так як ОСОБА_3 постійно проживала зі спадкодавцем, а тому прийняла спадщину шляхом постійного проживання із ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, просили суд стягнути із відповідачки заборгованість за кредитним договором в розмірі 16 744,80 гривні та судові витрати у справі.

14 грудня 2021 року представник позивача звернувся в суд з клопотанням про заміну неналежного відповідача ОСОБА_3 на належного ОСОБА_2 , зважаючи на те, що ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини, а ОСОБА_2 її прийняв.

Ухвалою суду від 14 грудня 2021 року було замінено відповідача ОСОБА_3 на ОСОБА_2

Заявою від 07 вересня 2023 року позивачем було зменшено позовні вимоги, відповідно до яких просили стягнути із відповідача заборгованість по кредитному договору від 23 листопада 2011 року в розмірі 14 740,74 гривень, а також понесені позивачем судові витрати.

Рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 18 березня 2024 року у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Сокуренко Н. В. подала апеляційну скаргу, в якій із зазначеним рішенням не згідна, вважає, що воно є незаконним, необґрунтованим, таким, що винесено внаслідок неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Суд в оскаржуваному рішенні зробив висновок, що позивачем не доведено дотримання строку, встановленого статтею 1281 ЦК України для звернення з вимогами до спадкоємців. Проте з такими висновками суду погодитися не можна, просить рішення скасувати, позовні вимоги задовольнити повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача адвокат Музика-Дубравський В. А. просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча про час та дату розгляду справи були повідомленні належним чином, просили розглядати справу за їх відсутності.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, заслухавши представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін з наступних підстав.

Судом установлено, що 23 листопада 2011 року ОСОБА_4 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 23 листопада 2011 року, відповідно до якої отримав кредит в сумі 12 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 18 червня 2019 року вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в. м. Луцьк Волинської області (а.с. 138).

Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 23 листопада 2011 року вбачається, що станом на дату смерті ОСОБА_4 заборгованість становила 16 744,00 гривень (тіло кредиту) (а.с. 92-95).

Після смерті ОСОБА_4 Маневицькою державною нотаріальною конторою Волинської області була заведена спадкова справа № 487 за 2019 рік. 02 грудня 2019 року із заявою про прийняття спадщин звернувся син ОСОБА_2 02 грудня та 05 грудня 2019 року із заявами про відмову від прийняття спадщини звернулась дочка ОСОБА_5 та дружина ОСОБА_3 . Спадкоємцю ОСОБА_2 01 квітня 2020 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на приміщення гаражно-слюсарної майстерні Ж-1, загальною площею 87,6 кв.м., та 25 вересня 2020 року на вагову Т-1, загальною площею 107,0 кв.м., що знаходяться в АДРЕСА_1 (а.с. 157-221).

21 лютого 2020 року АТ КБ «Приватбанк» скерувало до Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області претензію кредитора за вих. № SAMDN4544 від 28 січня 2020 року (а. с. 56-57).

На кредиторську вимогу банку Маневицькою державною нотаріальною конторою для відома позивача було направлено лист № 224/02-14 від 12 березня 2020 року про те, що у провадженні держнотконтори перебуває спадкова справа № 487/2019 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , що проживав в АДРЕСА_2 . Із заявою про прийняття спадщини звернулись спадкоємці померлого. Надати будь-які відомості з матеріалів справи щодо спадкоємців померлого Маневицька державна нотаріальна контора не може (а. с. 58).

23 квітня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» надіслало лист-претензію №SAMDN4544 від 07 квітня 2020 року до ОСОБА_3 , як до спадкоємця після померлого позичальника, з вимогою сплатити заборгованість перед банком в сумі 16 744, 80 гривень (а. с. 59).

За приписами статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Зі смертю позичальника зобов`язання щодо повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

За змістом частин другої та третьої статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці в спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника), за загальним правилом, переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком і боржником (який помер), після його смерті трансформуються в зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем і спадкоємцями боржника й вирішуються в порядку положень статті 1282 ЦК України.

Суд ураховує, що положення статті 1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Таким чином, установлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право, а не є строком позовної давності.

Судом установлено, що 21 лютого 2020 року АТ КБ «Приватбанк» направлено до Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області претензію кредитора за вих. № SAMDN4544 від 28 січня 2020 року.

Із листа Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 224/02-14 від 12 березня 2020 року, надісланого на адресу позивача, вбачається, що нотконторою заведена спадкова справа № 487/2019 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Із заявами про прийняття спадщини звернулись спадкоємці померлого.

Наявність вказаного листа дає суду підстави вважати, що про відкриття спадщини позивачу стало відомо з моменту його отримання.

01 квітня 2020 року державним нотаріусом Рожищенської державної нотаріальної контори Волинської області Кушніру С.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_4 .

Таким чином, АТ КБ «Приватбанк» мало би пред`явити свої вимоги до 01 жовтня 2020 року, однак лише 23 квітня 2021 року позивачем було направлено лист-претензію №SAMDN4544 від 07 квітня 2020 року до ОСОБА_3 , як до спадкоємця після померлого позичальника, з вимогою сплатити заборгованість перед банком, а до суду звернулись із позовом 15 червня 2021 року, тобто із пропуском строків, визначених ст. 1281 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов вірного висновку, що позивач, дізнавшись про смерть боржника ОСОБА_4 , не звернувся вчасно із вимогою до спадкоємців, нотаріуса чи суду, пропустив установлений статтею 1281 ЦК України строк, а тому втратив право вимоги до спадкоємців боржника за кредитним договором.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18.

Відповідно до пункту 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, зареєстрованої Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту.

Верховний Суд роз`яснив, що стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса.

При цьому, на відміну від пред`явлення вимоги безпосередньо до спадкоємців, кредитор, скеровуючи претензію до нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі.

Апеляційний суд вважає, що оскільки відповідно до частини 4 статті 1281 ЦК України, кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Інші доводи апеляційної скарги позивача колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обґрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення і задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Сокуренко Наталії Вікторівни залишити без задоволення.

Рішення Маневицького районного суду Волинської області від 18 березня 2024 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 червня 2024 року.

Головуючий

Судді :