Справа № 502/1101/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Масленикова О.А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою

ОСОБА_1

заінтересовані особи: Кілійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2

про

встановлення факту родинних відносин,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту родинних відносин.

В обгрунтовання поданої заяви, зазначено, що згідно повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 03 квітня 2024 року заявник, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кілія Кілійського району Одеської області, батьками записані відповідно ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

24 квітня 2024 року заявнику було видано Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану в якому зазначено, що 29 січня 1987 року на підставі розпорядження Кілійського РВК №16 від 20 січня 1987 року внесені зміни до актового запису про народження №30 від 07 квітня 1977 року. Відповідно до Витягу зміни, внесені до відомостей актового запису, а саме: «Відомості про дитину: По батькові - ОСОБА_1 змінено на ОСОБА_1 », «Відомості про батька: Власне ім`я - ОСОБА_1 змінено на ОСОБА_1 ». Відповідно до копії актового запису про народження №30 від 07.04.1977 року та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану від 24.04.2024 р. зміни, внесені до відомостей актового запису 29 січня 1987 року помилково, так як власне ім`я батька - ОСОБА_1 і відповідно відомості про дитину по батькові має бути зазначено - ОСОБА_1 .

Натомість в інших офіційних документах, а саме паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 05 березня 1997 року Кілійським РВ УМВС України в Одеській області, повторному свідоцтві про народження серія НОМЕР_3 від 09 лютого 2001 року, пенсійному посвідченні № НОМЕР_4 від 12.03.2008 р. ім`я батька заявника зазначено - « ОСОБА_2 ».

Актом від 03.05.2024 р. складеного депутатом Кілійської міської ради зафіксовано факт того, що ОСОБА_1 дійсно є сином ОСОБА_2 і здійснює за батьками догляд. Отже, як зазначає заявник, ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є одна і таж сама особа та є його батьком.

У зв`язку з погіршення стану здоров`я батька заявник звернувся до пенсійного фонду України з метою оформлення постійного догляду за батьком, але в процесі подання документів представник пенсійного фонду виявив невідповідність записів в паспорті та в свідоцтві про народження заявника по батькові з записами даних батька в паспорті, свідоцтві про народження та пенсійному посвідченні. через що заявнику було відмовлено в прийнятті документів для оформлення.

Відповідно до Листа про відмову внесення змін до актового запису цивільного стану від 02 травня 2024 року про народження, наданого Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), заявнику було відмовлено у внесенні змін та запропоновано звернутись до суду для вирішення питання по суті

На теперішній час ОСОБА_1 позбавлений можливості здійснити оформлення постійного догляду за батьком так як існують розбіжності в документах в написанні «Відомості про дитину: По батькові» та «Відомості про батька: Власне ім`я», а встановлення факту родинних відносин між ним та батьком має юридичне значення, що дозволяє реалізувати його права.

На підставі вищезазначеного, заявник просить суд:

-встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є одна і таж сама особа та є моїм батьком.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Кілійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, клопотань або заяв до суду не надав.

В зв`язку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності всіх учасників справи, фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 України.

Дослідивши подану заяву та надані докази по справі, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини:

Згідно свідоцтва про народження зареєстрованого 01.11.1946 року та виданого повторно 09.02.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьками записані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , про що було зроблено відповідний актовий запис №122 від 02.11.1946 року.

З копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 виданого 05.03.1997 року Кілійським РВ УМВС України вбачається, що паспорт виданий на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Шевченкове Кілійського району Одеської області.

Згідно пенсійного посвідчення серії НОМЕР_6 виданого 12.03.2008 року Пенсійним фондом України вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є пенсіонером по інвалідності.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_7 виданого 21.09.2004 року Пенсійним фондом України вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є інвалідом ІІ групи.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 зареєстрованого 07.04.1977 року Виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області та виданого повторно 03.04.2024 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , актовий запис №30 від 07.04.1977 року.

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану № 6 від 26.04.2024 року вбачається, що 29.01.1987 року на підставі розпорядження Кілійського РВК №16 від 20.01.1987 року до актового запису про народження № 30 від 07.04.1977 року складеного виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області були внесені зміни, а саме у відомостях про дитину «По батькові» « ОСОБА_1 змінено на ОСОБА_1 ».

03.04.2024 року на підставі розпорядження Кілійського РВК №16 від 20.01.1987 року до актового запису про народження № 30 від 07.04.1977 року складеного виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області були внесені зміни, а саме у відомостях про дитину «По батькові» « ОСОБА_1 змінено на ОСОБА_1 », «відомості про батька: власне ім`я ОСОБА_1 змінено на ОСОБА_1 ».

Також, 03.04.2024 року на підставі приведення у відповідність, до актового запису про народження № 30 від 07.04.1977 року складеного виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області були внесені зміни, а саме у відомостях про дитину «власне ім`я: ОСОБА_1 змінено на ОСОБА_1 », та 03.04.2024 року на підставі верифікації у відомостях про дитину «прізвище: ОСОБА_1 змінено на ОСОБА_1 », у відомостях про батька: «прізвище: ОСОБА_1 змінено на ОСОБА_1 », у відомостях про матір: «прізвище: ОСОБА_1 змінено на ОСОБА_1 ».

З акту обстеження матеріально-побутових умов від 03.05.2024 року за адресою АДРЕСА_1 , складеного депутатом Кілійської міської ради вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . ОСОБА_1 з народження проживає зі своїми батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_4 і фактично здійснює за батьком догляд.

Як встановлено з паспорта громадянина України № НОМЕР_8 виданого 11.04.2024 року органом ДМС 5133, заявником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кілія Кілійського району Одеської області.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_9 зареєстрованого 01.11.2003 року Виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області та виданого повторно 06.04.2024 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 зареєстрували шлюб 01.11.2003 року, про що було складено відповідний актовий запис № 24 від 01.11.2003 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_13 ».

З повідомлення №2/24.11-61 від 02.05.2024 року наданого ОСОБА_1 Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що розглянувши заяву щодо отримання повторного свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з зміненими відомостями щодо по батькові дитини « ОСОБА_1 » та ім`я батька дитини « ОСОБА_1 », заявнику було відмовлено у зв`язку з розбіжностями в написанні даних в документах та рекомендовано звернутись до суду, для вирішення питання по суті.

При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками).

Таким чином, родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника).

В постанові Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі №737/120/18 зазначено про те, що в порядку окремого провадження може бути встановлений факт родинних відносин лише між кровно спорідненими родичами.

Згідно роз`яснень, викладених в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передба чено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з роз`ясненнями п. 7 Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника та ін. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Верховний Суд України в листі від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначає, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути:- спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки;- особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини;- інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом).

Стаття 318 ЦПК України передбачає, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Отже, суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.

Оскільки з досліджених в ході розгляду справи достовірно встановлено, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є сином та батьком, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника в частині встановлення факту родинних відносин та беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє заяву в цій частині.

Щодо заявленої вимоги про встановлення факту того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є одна і таж сама особа, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Пунктом 12 вказаної Постанови визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Наведене свідчить про те, що у разі коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно положень зазначеної норми.

При розгляді цих справ суд установлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.

Таким чином законодавством передбачено механізм встановлення правовстановлюючих документів.

Тобто, юридичний факт про встановлення тотожності особи, за законом не підлягає судовому розгляду.

Схожого висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 15.10.2020, справа № 641/1386/18 (провадження №61-19317св19).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного суду від 08 грудня 2021 року справа № 464/6696/20 зроблено висновок, що подана заява про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме тотожність особи, не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні. Наведене виключає можливість розгляду заяви про встановлення факту тотожності осіб.

На підставі вищезазначеного, суд відмовляє в задоволенні заяви в цій частині.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи все вищезазначене, суд прийшов до висновку, що вимоги заяви підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 223, 247, 259, 263-265, 315, 352, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин, за яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , та відповідно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников