Справа № 466/3382/24
Провадження № 2-о/466/144/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Свірідової В.В.

при секретарі Мошовської М.-.П.

представник заявника адвокат Саламаха Н.В.

представник заінтересованої особи ЛМР Партика Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи Львівської міської ради про встановлення факту родинних відносин та приналежності правовстановлюючого документу, -

встановив:

27.03.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою з участю заінтересованої особи Львівської міської ради, яка знаходиться за адресою: м. Львів, пл. Ринок,1, про встановлення факту родинних відносин та приналежності правовстановлюючого документу, в якому просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . 2.Встановити факт приналежності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтва на право власності на квартиру № 59640 від 18.02.2002 року, виданого Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради та зареєстрованого ЛОДКБТІ ЕО у реєстрову книгу за № 55749, яким посвідчено право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви зазначила, що після смерті її батька, прийняла спадщину та звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Гаврилової Н.В. із заявою про прийняття спадщини та видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки інших спадкоємців у її батька немає.

Однак, приватним нотаріусом ЛМНО Гавриловою Н.В. листом № 49/02-14 від 27.12.2023 року повідомлено ОСОБА_1 про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з таким: ОСОБА_1 звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ; на підтвердження факту родинних відносин ОСОБА_1 подано її свідоцтво про народження; однак, батьком ОСОБА_1 записаний « ОСОБА_4 »; крім того, в свідоцтві про право власності на квартиру АДРЕСА_2 , яка є об`єктом спадкування, її співвласником зазначений також не « ОСОБА_3 », а « ОСОБА_4 »; внаслідок неспівпадіння імені померлого спадкодавця в свідоцтві про народження спадкоємця та правовстановлюючому документі на майно нотаріус рекомендував звернутися до суду для встановлення відповідних фактів.

За таких обставин, просить суд задовольнити її заяву та встановити факт належності батькові правовстановлюючих документів та факту родинних відносин.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 01.04.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Саламаха Н.В. заяву підтримала та просила її задовольнити.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_5 не заперечувала проти задоволення заяви.

Заслухавши пояснення предствників сторін, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено та підтверджено доказами наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України).

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України) та факту родинних відносин між фізичними особами (п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Аналогічно згідно п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 13.02.1968 року, виданим Міським бюро записів актів громадянського стану Виконкому Львівської міської ради депутатів трудящих.

Згідно свідоцтва про народження її батьком записаний « ОСОБА_4 », а матір`ю « ОСОБА_7 ». Мати заявниці померла в 2001 році. Батько заявниці помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 03.08.2023 року (актовий запис № 4631), виданим Відділом ДРАЦС ЗМУМЮ.

Відповідно до довідки з місця проживання ОСОБА_3 та його донька ОСОБА_1 з 23.05.1986 року були зареєстровані та проживали за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті батька, заявниця ОСОБА_1 , прийняла спадщину та звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Гаврилової Н.В. із заявою про прийняття спадщини та видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки інших спадкоємців у її батька немає.

На підтвердження наявності спадкових прав ОСОБА_1 подано наступні документи: - свідоцтво про народження ОСОБА_8 ; - свідоцтво про смерть ОСОБА_3 ; - довідку про постійне місце проживання спадкодавця і спадкоємця за однією адресою.

Однак, приватним нотаріусом ЛМНО Гавриловою Н.В. листом № 49/02-14 від 27.12.2023 року повідомлено ОСОБА_1 про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з таким: - ОСОБА_1 звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ; - на підтвердження факту родинних відносин ОСОБА_1 подано її свідоцтво про народження; - однак, батьком ОСОБА_1 записаний « ОСОБА_4 »; - крім того, в свідоцтві про право власності на квартиру АДРЕСА_2 , яка є об`єктом спадкування, її співвласником зазначений також не « ОСОБА_3 », а « ОСОБА_4 »; - внаслідок неспівпадіння імені померлого спадкодавця в свідоцтві про народження спадкоємця та правовстановлюючому документі на майно нотаріус рекомендував звернутися до суду для встановлення відповідних фактів.

Згідно листа Шевченківського відділу ДРАЦС ЗМУМЮ № 347/32.34-23 від 06.03.2024 року актового запису про зміну імені ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян не виявлено.

Внаслідок цього, ОСОБА_1 змушена звернутися до суду про встановлення факту родинних відносин та про встановлення факту належності правовстановлюючого документа на квартиру померлому спадкодавцю, виходячи з наступних обставин.

12.07.1961 року одружилися батьки заявниці ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 12.07.1961 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 в них народилася донька ОСОБА_8 (заявниця), що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 13.02.1968 року.

Внаслідок укладення шлюбу з ОСОБА_10 , заявниця змінила прізвище на « ОСОБА_11 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 02.06.1991 року.

28.10.1998 року ОСОБА_4 звернувся до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення йому пенсії за віком.

01.09.1999 року ОСОБА_4 видано пенсійне посвідчення.

19.02.2007 року ОСОБА_4 звертався до Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова із заявою про перерахунок пенсії, до якої ним було долучено такі документи: - копія паспорта громадянина України, виданого на ім`я « ОСОБА_4 » 03.07.2001 року; - копія довідки ДПА у Львівській області про присвоєння ОСОБА_4 ідентифікаційного номера НОМЕР_5 від 21.05.1998 року.

Крім того, 14.01.2002 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 подавали до органу приватизації заяву про приватизацію квартири АДРЕСА_2 , як члени однієї сім`ї батько та донька.

Згідно довідки від 14.01.2002 року про склад сім`ї у квартирі АДРЕСА_2 право на приватизацію цієї квартири мали ОСОБА_4 та його донька ОСОБА_1 .

Внаслідок цього, 18.02.2002 року ОСОБА_4 та члену його сім`ї ОСОБА_1 , видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 (саме частка у цій квартирі і є об`єктом спадкування).

Таким чином, всю частину відомого заявниці життя батька він носив ім`я « ОСОБА_12 ». Саме так його називали члени сім`ї, родичі, друзі та знайомі.

Однак, як виявилося згодом, після 2012 року ОСОБА_4 змінив у паспорті своє ім`я на « ОСОБА_13 », про що було видано новий паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 від 19.04.2012 року.

Крім того, ОСОБА_3 отримав нову довідку про присвоєння того ж самого ідентифікаційного номера НОМЕР_5 від 21.05.22.05.2012 року.

Згідно листа Шевченківського відділу ДРАЦС ЗМУМЮ № 347/32.34-23 від 06.03.2024 року актового запису про зміну імені ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян не виявлено.

Оскільки, у зазначених правовстановлюючих документах існують розбіжності, ОСОБА_1 змушена звернутись з заявою до суду про встановлення факту належності правовстановлюючих документів її батьку ОСОБА_3 та родинних відносин (з метою в подальшому оформлення спадщини).

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що заява є підставною та її слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 13, 76, 81-83, 89, 95, 247, 259, 263-265, 268, 294, 315,316,318, 319, 352 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

заяву задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт приналежності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтва на право власності на квартиру № 59640 від 18.02.2002 року, виданого Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради та зареєстрованого ЛОДКБТІта ЕО у реєстрову книгу за № 55749, яким посвідчено право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Заявник: ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Заінтересована особа: Львівська міська рада, адреса 79008, м. Львів, пл. Ринок, 1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення тексту рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлено 18.06.2024.

Суддя В. В. Свірідова