Справа № 689/2887/23
РІШЕННЯ

Іменем України

18.06.2024 року селище Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Кульбаби А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Лебеденко О.М.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Розсошанської сільської об`єднаної територіальної громади про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

Представник ОСОБА_1 - адвокат Трембач М.В. звернувся до суду з позовом до Розсошанської сільської ради про визнання поважною причину пропуску строку для прийняття спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і визначення позивачу додаткового строку, достатнього для подання заяви про її прийняття.

На обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат - ОСОБА_2 . Брат помер в місті Санкт-Петербург Російської Федерації. Отримати свідоцтво про смерть відразу не змогла, оскільки загарбницькими військами Російської Федерації вчинено військове вторгнення до України та сполучення з державою агресором припинено. Після смерті брата залишилося спадкове майно - частина будинку за адресою АДРЕСА_1 , а також частина земельної ділянки. Позивачка є прямим спадкоємцем свого брата, але у зв`язку з військовою агресією РФ не мала можливості вчасно отримати свідоцтво про смерть брата та звернутися до нотаріуса з приводу відкриття спадкової справи у встановлений законом шестимісячний строк.

Позивач - ОСОБА_1 та її представник - адвокат Трембач М.В. в судове засідання не з`явилися, представник позивачки подав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача Розсошанської сільської ради в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслано заяву про про розгляд справи без участі представників Розсошанської сільської ради за наявними в матеріалах справи документами, у прийнятті рішення покладаються на думку суду.

Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що у позові слід відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07.06.1954 року (а.с.7). Дошлюбне прізвище позивачки було ОСОБА_4 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №витягу 5 від 16.07.2009 (а.с.8). Факт зміни прізвища позивачки з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 10.09.1997 року (а.с.9). Рішенням Ярмолинецького районного суду від 20.12.2004 року визнано за ОСОБА_2 . ОСОБА_6 та ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності у рівних долях на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.10). Копією витягу про реєстрацію права власності №6157025 від 10.01.2005 року вбачається, що ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 є власниками по 1/3 частки житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.11).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до загальних положень про спадкування, викладених у статтях 1220, 1222, 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, початком перебігу якого є час її відкриття.

Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до цієї норми поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Звернувшись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач зобов`язаний повідомити суду поважні причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкодили йому звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а також надати докази на підтвердження своїх доводів та вимог.

Частина третя статті 1272 ЦК України може застосовуватись, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд повинен враховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, він не скористався правом на прийняття спадщини, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 522/17925/16, від 17 грудня 2021 року у справі № 369/6254/19-ц - оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У позовній заяві позивачем вказано 25.09.2022 - дату смерті ОСОБА_2 , але документа, який би підтверджував факт смерті, позивач не надала.

Крім того, ОСОБА_1 не надано доказів, що вона зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Оцінюючи у сукупності усі інші аргументи сторони, наведені нею в обґрунтування своїх вимог або заперечень, суд до уваги їх не бере, оскільки вони не відносяться до предмета спору та є явно необґрунтованими, та недоведеними.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до переконливого висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі за недоведеністю нею обставин, зазначених в обґрунтування позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.4, 10,76,263-265,280-281 ЦПК України, ст.ст.1220,1268,1270,1272 ЦК України, суд-

вирішив:

У позові відмовити повністю.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Кульбаба