Провадження № 2/201/937/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

07 березня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпріцивільну справу за позовом Університету митної справи та фінансів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання освітніх послуг та штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

22.12.2023р. Університет митної справи та фінансів звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання освітніх послуг та штрафних санкцій, в якому просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором про надання освітніх послуг Університетом митної справи та фінансів від 07.09.2022р. № 973 у розмірі 11 500,00 грн., пеню в розмірі 4 566,60 грн., три проценти річних в розмірі 307,19 грн., інфляційні втрати в розмірі 405,38 грн., усього на суму 16 779,17 грн., а також стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати в розмірі 2 684,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилається на те, що наказом Університету митної справи та фінансів від 07.09.2022р. № 623кс ОСОБА_2 було зараховано із 15.09.2022р. студентом І курсу денної форми навчання за спеціальністю 061 «Журналістика, реклама та зв`язки з громадськістю» на навчання за рахунок коштів фізичних або юридичних осіб.

У день видання наказу про зарахування студента між Університетом та ОСОБА_1 було укладено договір про надання освітньої послуги Університетом митної справи та фінансів № 973 від 07.09.2022р. За цим договором відповідач брав на себе обов`язки замовника під час надання освітньої послуги студентові.

Протягом періоду із вересня 2022 року по липень 2023 року студентові надавалася освітня послуга, визначена договором від 07.09.2022р.

Наказом Університету від 18.09.2023р. № 793кс студента було відраховано з Університету через невиконання студентом індивідуального навчального плану. Указаний наказ ані студентом, ані відповідачем не оскаржувався.

Заборгованість за договором від 07.09.2022р. зберігається на даний час, що зумовило звернення Університету до суду з даним позовом (а.с. 1 - 7).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 22.12.2023р. указана позовна заява передана для розгляду судді Наумовій О.С.

29.12.2023р. ухвалою судді відкрито провадження у цивільній справі за позовом Університету митної справи та фінансів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання освітніх послуг та штрафних санкцій (а.с. 21).

Представник позивача ОСОБА_3 (діє на підставі довіреності від 16.08.2023р. а.с. 26) надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 25).

Відповідачка в судові засідання, призначені на 31.01.2024р. і на 07.03.2024р. не з`явилася, про дати та час слухання справи повідомлялась належним чином, шляхом направлення судових повісток на підтверджену адресу місця її реєстрації (а.с. 19 - 20, 22, 24, 31 - 33).

Конверт, яким направлялась судова кореспонденція повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 31 - 32). Крім того відповідачка повідомлялася про судовий розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Судової влади (а.с. 29).

Про причини неявки суду не повідомила, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернулася, відзив на позов не надала, а також не надала доказів оплати нарахованої заборгованості або свого розрахунку заборгованості.

Отже, належним чином повідомлена про розгляд справи судом, відповідачка в судові засідання повторно не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надавала, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталася, а також не скористалася правом надання заперечень проти позову.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно зі ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ч. 1 ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що наказом Університету митної справи та фінансів від 07.09.2022р. № 623кс ОСОБА_2 було зараховано з 15.09.2022р. студентом І курсу денної форми навчання за спеціальністю 061 «Журналістика, реклама та зв`язки з громадськістю» на навчання за рахунок коштів фізичних або юридичних осіб (а.с. 10 - 11).

У день видання наказу про зарахування студента між Університетом та ОСОБА_1 було укладено договір про надання освітньої послуги Університетом митної справи та фінансів № 973 від 07.09.2022р. (а.с. 12 13). За цим договором відповідач брав на себе обов`язки замовника під час надання освітньої послуги студентові.

Протягом періоду з вересня 2022 року по липень 2023 року студентові надавалася освітня послуга, визначена договором від 07.09.2022р. (а.с. 14).

Наказом Університету від 18.09.2023р. № 793кс студента було відраховано з Університету через невиконання студентом індивідуального навчального плану (а.с. 15). Указаний наказ ані студентом, ані відповідачем не оскаржувався.

Заборгованість за договором від 07.09.2022р. зберігається на даний час, що зумовило звернення Університету до суду.

Відповідно до пункту 2 розділу 1 договору від 07.09.2022р. предметом договору є надання Університетом студентові освітньої послуги у галузі вищої освіти за ступенем бакалавра за заочною формою навчання у період із 12.09.2022р. по 30.09.2026р.

Відповідач є стороною цього договору замовником освітньої послуги.

Пунктом 2 розділу ІІ договору від 07.09.2022р. визначено, що Університет має право вимагати від відповідача своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановленому цим договором.

Пункт 3 розділу ІІ договору від 07.09.2022р. встановлює, що відповідач зобов`язаний своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановлених цим договором.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІІ договору від 07.09.2022р. загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становила 92 000,00 грн. (23 000,00 грн. на навчальний рік).

Пункт 3 розділу ІІІ договору від 07.09.2022р. визначає, що відповідач вносить плату при укладанні договору безготівково на рахунок Університету одноразово за рік або частинами по семестрах. Здійснення плати за освітню послугу повністю або частково (по семестрах) має відбуватися у такі терміни: за перший семестр 2022/2023 навчального року до 15.09.2022р.; за весь рік або за першу половину наступних навчальних років до 01 вересня відповідного навчального року; за другу половину навчального року до 01 лютого відповідного навчального року.

Пунктом 5 розділу ІІІ визначено, що датою здійснення оплати за надані освітні послуги є дата зарахування коштів на розрахунковий рахунок Університету.

Таким чином, відповідач мав не пізніше 01.02.2023р. включно перерахувати на розрахунковий рахунок Університету грошові кошти у розмірі 11 500,00 грн. (вартість ІІ навчального семестру 2022/2023 навчального року). Водночас, відповідачем обов`язок зі сплати відповідних коштів не виконано.

Підпунктом 5 пунктом 3 розділу V договору від 07.09.2022р. встановлено, що договір припиняється (розривається) у разі відрахування Студента з Університету згідно із законодавством. Розірвання договору в цьому випадку носить позапроцесуальний характер та не потребує звернення Університету до суду.

Отже, договір від 07.09.2022р. було розірвано 18.09.2023р. внаслідок видання наказу Університету № 793кс про відрахування студента.

Наказом Університету від 18.09.2023р. № 793кс студента було відраховано з Університету (а.с. 15).

Відрахування відповідача після завершення ІІ навчального семестру 2022/2023 навчального року не звільняє від обов`язку оплатити освітню послугу, спожиту протягом указаного навчального семестру.

Крім того, пункт 1 розділу IV договору від 07.09.2022р. визначає, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань цього договору сторони несуть відповідальність згідно із законом та цим договором.

Пункт 3 розділу ІV договору від 07.09.2022р. визначає, що у випадку недотримання замовником (закладом) розмірів та/або термінів, та/або порядку оплати за надання платної освітньої послуги (повернення коштів) на суми, що повинні бути сплачені (підлягають поверненню), нараховується пеня за кожний день затримки оплати (повернення) у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми, яка має бути сплачена (повернута).

Стаття 526 ЦК України зазначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Абзац перший частини першої статті 530 ЦК України вказує, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо розрахунку основної заборгованості. Так, згідно з пунктом 2 розділу ІІІ договору від 07.09.2022р. вартість освітньої послуги за 2022/2023 навчальний рік встановлено у розмірі 23 000,00 грн. Таким чином розмір основної заборгованості відповідача станом на час звернення до суду складає: 23 000,00 / 2 = 11 500,00 грн.

Щодо розрахунку штрафних санкцій. Датою виникнення прострочення із виконання відповідачем обов`язку, передбаченого пунктом 3 розділу ІІІ договору від 07.09.2022р., є 01.02.2023р. Станом на очікувану дату звернення до суду (22.12.2023р.) тривалість прострочення складає 325 календарних днів.

Розмір облікової ставки Національного банку України у вказаний період складав: з 01.02.2023р. по 27.07.2023р. (177 днів) 25,0 %, з 28.07.2023р. по 14.09.2023р. (49 днів) 22,0 %, з 15.09.2023р. по 26.10.2023р. (42 дні) 20,0 %, з 27.10.2023р. по (49 днів) 16,0 %, з 15.12.2023р. по 22.12.2023р. (8 днів) 15,0 %.

Отже, стягненню з відповідача підлягає пеня в наступному розмірі: 11500,00 *0,25 * 2 * 177 / 365 + 11500,00 * 0,22 * 2 * 49 / 365 + 11500,00 * 0,20 * 2 * 42 / 365 + 11500,00 * 0,16 * 2 * 49 / 365 + 11500,00 * 0,15 * 2 * 8 / 365 = 4566,60 грн., де 11500,00 розмір заборгованості (у гривнях); 0,25; 0,22; 0,20; 0,16; 0,15 виражений десятковим дробом розмір облікової ставки НБУ у відповідний період; 2 коефіцієнт подвійності; 177; 49; 42; 8 кількість календарних днів прострочення, протягом яких діяв відповідний розмір облікової ставки НБУ; 365 кількість календарних днів у році.

Аналогічно розраховується розмір трьох процентів річних, що підлягають стягненню з відповідача за відповідний період: 11500,00 * 0,03 * 325 / 365 = 307,19 грн.

Відповідно до відомостей Державної служби статистики України індекси інфляції за період з лютого по листопад 2023 року виникла заборгованість в десятковому вираженні склали 100,7; 101,5; 100,2; 100,5; 100,8; 99,4; 98,6; 100,5; 100,8; 100,5.

Таким чином, з урахуванням Рекомендацій відносно порядку застосування індексів інфляції під час розгляду судових справ, викладених у листі Верховного Суду України від 03.04.1997р. № 62-97Р, розмір інфляційних втрат Університету за відповідний період складає: 11500,00 * 1,007 * 1,015 * 1,002 * 1,005 * 1,008 * 0,994 * 0,986 * 1,005 * 1,008 * 1,005 - 11500,00 = 405,38 грн.

Загальна сума штрафних санкцій за період із 01.02.2023р. по 22.12.2023р. складає: 4566,60 + 307,19 + 405,38 = 5279,17 грн.

Так, згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з положеннями ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до взятих на себе відповідачем зобов`язань за договором № 973 від 07.09.2022р., суд дійшов висновку про порушення останнім умов договору, у зв`язку з чим, наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості, відтак позов є таким, що підлягає задоволенню.

Крім цього, відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, отже суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрати, понесені ним, щодо сплати судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 264 - 265, 280 - 284, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Університету митної справи та фінансів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання освітніх послуг та штрафних санкцій, -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Університету митної справи та фінансів (, м. Дніпро, вул. Володимира Вернадського, 2/4) заборгованість в розмірі 16 779 (шістнадцять тисяч сімсот сімдесят дев`ять) грн. 17 коп., з яких: заборгованість за договором про надання освітніх послуг Університетом митної справи та фінансів від 07.09.2022р. № 973 у розмірі 11 500,00 грн.; пеня в розмірі 4 566,60 грн., три проценти річних в розмірі 307,19 грн.; інфляційні втрати в розмірі 405,38 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Університету митної справи та фінансів (, м. Дніпро, вул. Володимира Вернадського, 2/4) понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Повний текст рішення виготовлено 12 березня 2024 року.

Суддя О.С. Наумова