Справа № 369/3408/24
Провадження № 4-с/369/69/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Фінагеєвої І.О.,

при секретарі судових засідань Цукаревій К.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ ) Державний Виконавець Тертична Віта Володимирівна , на дії органу примусового виконання, -

ВСТАНОВИВ:

26.02.2024 року скаржник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця по поверненню виконавчого документа без прийняття до виконання та зобов`язання відкрити виконавче провадження. Свої вимоги мотивував тим, що виконавчим листом Києво-Святошинського районного суду Київської області №369/2155/20 від 21.01.2022 року стягнуто з боржника ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ) інфляційні втрати за порушення виконання грошового зобов`язання за період з 03 квітня 2019 року по 24 січня 2020 року у сумі 8343,70 грн. (вісім тисяч триста сорок три грн. 70 коп.), та 3% річних за період з 03 квітня 2019 року по 24 січня 2020 року у сумі 12 727,04 грн. (дванадцять тисяч сімсот двадцять сім грн. 04 коп.); судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.). 19.01.2024 року, представником стягувача було відправлено до Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) заяву про примусове виконання рішення суду №369/2155/20 на підставі вищенаведеного виконавчого листа.

Однак, державним виконавцем Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Тертичною Вітою Володимирівною було направлено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання відповідно до п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що у виконавчому документі відсутня дата народження боржника.

Зазначає, що дії державного виконавця є незаконними.

На підставі викладеного, скаржник просив суд:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичної Віти Володимирівни щодо повернення 07.02.2024 виконавчого листа №369/2155/20, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області 21.01.2022 року, без прийняття до виконання, неправомірними.

- зобов`язати державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичну Віту Володимирівну розглянути заяву представника ОСОБА_1 , - ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №369/2155/20, виданого 21.01.2022 року Києво-Святошинським районним судом Київської області від 19.01.2024 року.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 лютого 2024 року відкрито провадження у справі.

Представник скаржника (стягувача) ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд скарги у відсутність стягувача та представника стягувача.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Державний виконавець Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертична В.В. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Так, КЦС ВС у Постанові від 30 вересня 2022 року № 761/38266/14 (61-1091св21) роз`яснив, що якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, Якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Згідно ч.1 ст.2 цього Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням в тому числі таких засад, як: верховенства права, обов`язковості виконання рішень та законності.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статті 447 ЦПК України та статті 74 ЗУ "Про виконавче провадження" встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами скарги суд постановляє ухвалу, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Судом встановлено, що виконавчим листом Києво-Святошинського районного суду Київської області №369/2155/20, виданим 21.01.2022 року стягнуто з боржника ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ) інфляційні втрати за порушення виконання грошового зобов`язання за період з 03 квітня 2019 року по 24 січня 2020 року у сумі 8343,70 грн. (вісім тисяч триста сорок три грн. 70 коп.), та 3% річних за період з 03 квітня 2019 року по 24 січня 2020 року у сумі 12 727,04 грн. (дванадцять тисяч сімсот двадцять сім грн. 04 коп.); судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.).

Повідомленням державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичної В.В. від 07.02.2024 року №74043495 вказаний виконавчий документ повернуто стягувачу без прийняття до виконання. Підставою для прийняття такого рішення стала невідповідність виконавчого документу вимогам, передбачених п.3 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VІІІ (надалі - Закон № 1404-VІІІ), а саме, у виконавчому документі не зазначено дати народження боржника, вказана обставина унеможливлює відкриття виконавчого провадження.

Відповідност. 129-1 Конституції Українисуд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням рішення здійснює суд.

Стаття 6 Конвенції гарантує право на справедливий суд, яке передбачає як прийняття судом остаточного рішення, так і його виконання, яке забезпечується державою.

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення ЄСПЛ від 28 липня 1999 року у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»).

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення ЄСПЛ від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України»).

Згідно з ч. 1ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону, а також рішеннями, які відповідно до цьогоЗаконупідлягають примусовому виконанню.

За змістом ч. 1ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

У пункті 6 ч. 4ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно достатті 26 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини другоїстатті 18 цього Законувиконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

При цьому, пунктом 3 частини третьоїстатті 18 Закону України «Про виконавче провадження»виконавцю під час здійснення виконавчого провадження надано право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Разом з тим, відсутність у виконавчому документі відомостей про дату народження боржника за наявності ідентифікаційного номеру не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документу без прийняття до виконання.

Відповідно до ч. 4ст. 263 ЦПК Українипри виборі застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 серпня 2018 року у справі №471/283/17-ц (провадження № 61-331св18) зроблено висновок, що згідно з ч. 1 та 2ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Пунктом 3 ч. 3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Тому відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі №749/1181/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі №813/2125/16, від 19 вересня 2019 року у справі №469/1357/16-ц , від 29 квітня 2021 року у справ №686/3941/19, від 07 червня 2022 року у справі №761/20750/13-ц.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року у справі №487/3774/16-ц (провадження № 61-42083св18) зробив аналогічний висновок з посиланням на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 21 травня 2014 року у справі №6-45цс14.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Таким чином, сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.

А відтак вимоги скаржника про визнання неправомірними дій державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичної В.В. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 07.02.2023 року за виконавчим листом від 21.01.2022 року, виданим Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 369/2155/20 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про неправомірність повідомлення державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичної В.В. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 07.02.2024 року за виконавчим листом від 21.01.2022 року, виданим Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 369/2155/20, суд вважає за необхідне зобов`язати державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичну В.В вирішити питання про відкриття виконавчого провадження за судовим наказом від 21 січня 2022 року, виданим Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 369/2155/20.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1-5, 10, 18, 37, 40, 41 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 258, 261, 450 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ ) Державний Виконавець Тертична Віта Володимирівна , на дії органу примусового виконання, - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичної Віти Володимирівни щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 07 лютого 2024 року за виконавчим листом від 21 січня 2022 року, виданим Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 369/2155/20.

Зобов`язати державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичну Віту Володимирівну вирішити питання про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом від 21 січня 2022 року, виданим Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 369/2155/20.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивні частини ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І.О. Фінагеєва