Справа № 229/9357/23
Провадження № 2/229/26/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2024 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

судді Хомченко Л.І.,

секретаря Бондаренко А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Дружківської міської ради про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Дружківського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Дружківської міської ради про позбавлення батьківських прав.

В позовній заяві позивач вказує, що відповідачем по цій справі є ОСОБА_2 , яка доводиться їй донькою. ІНФОРМАЦІЯ_1 від позашлюбних стосунків ОСОБА_2 народила доньку ОСОБА_3 . Батько дитини ОСОБА_3 невідомий. Зазначила, що після того, як донька вийшла з пологового будинку, вона залишила їй немовля та пішла від них. Весь цей час відповідачка життям доньки не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з донькою, та приймати участь у її вихованні, не турбується про її фізичний і духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на її виховання, що суперечить ст. ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства». Більш того, 27 вересня 2023 року відповідач ОСОБА_2 підписала заяву про відмову від батьківства та виховання її доньки ОСОБА_3 . Відповідач ОСОБА_2 жодним чином не була позбавлена інформації стосовно міста перебування позивача та дитини, зі сторони позивача ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з нею та прийманні участі в вихованні, тобто вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов?язки, покладені на неї законом. Тому просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до її неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 08.02.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 01.03.2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судове засідання з розгляду справи по суті.

Представник та позивач до судового засідання не з`явилися, про час та дату розгляду справи їх було повідомлено належним чином. Надали заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Представник третьої особи, у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.11).

24 березня 2021 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 9).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , де батьками записано: батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_2 (а.с. 12).

Відповідно до нотаріально завіреної заяви від 27.09.2023 відповідач ОСОБА_2 року відмовилася від батьківства та виховання ОСОБА_3 , що свідчить про небажання брати участь у вихованні своєї доньки.

Згідно акту обстеження (кімнати, квартири) від 03.11.2023 року, затвердженого директором КП «Комсервіс», по вул. Козацька, 62, м. Дружківка разом з ОСОБА_1 проживає її внучка ОСОБА_3 (а.с. 7).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дружківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_7 по відношенню до доньки ОСОБА_8 , комісією встановлено, що доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_7 по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_9 .

Статтею 51 Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини - держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

За положеннями ч. 1, 2 ст. 27 даної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 9 Конвенції про права дитини, яка зобов`язує держави - учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини, згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, та є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому питання про застосування такого заходу впливу до батьків нерозривно пов`язане з питанням захисту прав та інтересів дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухиляння батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не виконує свої батьківські обов`язки щодо своєї малолітньої дитини, не цікавиться її життям, розвитком. Не приймає участі у її утриманні та вихованні, ігнорує питання подальшої долі своєї дитини.

За таких обставин, суд приходить до переконливого висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини та вважає, що в інтересах малолітньої дитини слід позбавити відповідача батьківських прав.

В той же час після реальної зміни поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, ОСОБА_10 може з дотриманням вимог ст. 169 СК України звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Керуючись ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 164 Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянку України, по відношенню до її неповнолітньої доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 159 від 21 липня 2023 року, свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 м. Кривий Ріг.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області.

У повному обсязі рішення виготовлено 19.04.2024 року.

Суддя Л.І. Хомченко

04 травня 2024 р.