Справа № 333/5790/24
Провадження №2/333/3591/24
26 листопада 2024 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:
судді Круглікової А.В.,
за участю секретаря судового засідання Сметаніної А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
за позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1
до відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2
про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Тивоненко Д.Р., звернулась з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, в якому вказувала, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та неповнолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.07.2018 шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 25.01.2019 стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дати подачі позову до суду з 27 вересня 2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 06.02.2021 позивачка уклала новий шлюб з гр. ОСОБА_6 . У зв`язку з укладенням даного шлюбу, позивачка змінила своє попереднє прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ». Від даного шлюбу позивачка з гр. ОСОБА_6 мають спільну малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
11.06.2024 відповідачем була подана заява про примусове виконання судового рішення від 25.01.2019 № 333/5206/18 до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Старша дитина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 досяг 18 річного віку. Відповідач після досягнення старшою дитиною сторін окремо не звертався до суду за стягненням аліментів на утримання сина до досягненням останнім 23-річного віку у зв`язку з тим, що останній є студентом. Позивачка вважає що має сплачувати лише суму аліментів на утримання спільної неповнолітньої доньки сторін. Разом з тим, вважає, що розмір аліментів має бути зменшений з 1/3 до 1/6 з огляду на те, що позивачка від нинішнього шлюбу зі своїм чоловіком мають малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, надали суду заяви, в яких уточнені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, зазначених в позові, не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву до суду не надсилав. За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
З 24.09.2024 сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі та є батьками повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та невовнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.07.2018 у справі № 333/2915/18 шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 25.01.2019 року у справі № 333/5206/18 позовну заяву ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було задоволено частково, зокрема, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дати подачі позову до суду з 27 вересня 2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 11-13).

06.02.2021 року ОСОБА_1 уклала новий шлюб з ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , видане 06.02.2021 року Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (а.с.10 обр.). У зв`язку з укладенням даного шлюбу, позивачка змінила своє попереднє прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ». Від даного шлюбу з гр. ОСОБА_6 мають спільну малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 27.02.2021 Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (а.с. 9 обр.).

11.06.2024 року відповідачем була подана заява про примусове виконання судового рішення від 25.01.2019 № 333/5206/18 до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Старша дитина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 досяг 18 річного віку. Відповідач після досягнення старшою дитиною сторін окремо не звертався до суду за стягненням аліментів на утримання сина до досягненням останнім 23-річного віку у зв`язку з тим, що останній є студентом.

З пояснень ОСОБА_1 слідує, що остання не працевлаштована, власних доходів не має, оскільки займається доглядом за вищевказаною малолітньою дитиною. Позивачка зі спільною малолітньою дитиною перебувають на повному утриманні свого чоловіка.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150,180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, значне погіршення матеріального становища одного з батьків може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Вищевказані правові норми та висновки наведені в Постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22-ц.

Позивач в своєму позові наводить підставу для зменшення розміру аліментів: погіршення її майнового стану внаслідок того, що вона не працює, оскільки доглядає за малолітньою донькою - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Оцінивши надані позивачем докази, судом встановлено, що після ухвалення вищевказаного рішення суду змінились обставини у платника аліментів, які значно впливають на стягнення аліментів, а саме: у позивача народилась дитина, а тому позивач не працює, оскільки здійснює догляд за малолітньою донькою.

З огляду на вищевказане, враховуючи зміну матеріального стану позивача, обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку, що наявні підстави для зменшення розміру аліментів та задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 81, 259, 263, 264, 265, 280-284 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на утримання їх доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2019 у справі № 333/5206/18, а саме: з 1/3 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова