Справа № 235/921/22
Провадження № 2/204/760/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 травня 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого судді Приваліхіної А.І.,

за участю секретаря судового засідання Єрмак Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2022 року позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якій прохає стягнути з них солідарно заборгованість за кредитним договором № 2203/608 від 11 вересня 2007 року, станом на 15 серпня 2021 року у розмірі 606706 гривень 18 копійок, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту (поточним) - 0 гривень, заборгованості за тілом кредиту (простроченим) - 188479 гривень 21 копійка, заборгованості за відсотками (поточними) - 0 гривень та заборгованості за відсотками (простроченими) - 414226 гривень 18 копійок (а. с. 1-5, 49-51).

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 11 вересня 2007 року між ПАТ АТ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2203/608 за умовами якого банк надав позичальнику споживчий кредит у сумі 218000 гривень на строк з 11 вересня 2007 року по 10 вересня 2015 року зі сплатою процентів виходячи з 16,9 % річних. В забезпечення виконання зобов`язання за вищевказаним кредитним договором 11 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № 268 без оформлення заставної, який посвідчено приватним нотаріусом Тельманівського районного нотаріального округу Богінською О.Г. за реєстровим № 1533. Предметом іпотеки є нерухоме майно нежитлове приміщення, масло цех, загальною площею 580 м2, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить іпотекодавцю на праві власності. Також в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 268/1 від 11 вересня 2007 року. Разом з цим. Зазначає, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі 25 вересня 2007 року, натомість відповідачі свої зобов`язання за кредитним договором та договором поруки не виконують в результаті чого утворилася прострочена заборгованість за зобов`язаннями по кредитному договору станом на 15 серпня 2021 року у сумі 606706 гривень 18 копійок, з яких: заборгованості за тілом кредиту (поточним) - 0 гривень, заборгованості за тілом кредиту (простроченим) - 188479 гривень 21 копійка, заборгованості за відсотками (поточними) - 0 гривень та заборгованості за відсотками (простроченими) - 414226 гривень 18 копійок, яку позивач прохає суд стягнути солідарно з боржників разом із судовими витратами по справі.

На виконання розпорядження голови Верховного Суду від 08 квітня 2022 року № 17/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» дана справа надійшла до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2023 року справу прийнято до свого провадження та залишено без руху, позивачу надано термін на усунення недоліків (а. с. 46).

27 жовтня 2023 року недоліки, зазначені в ухвалі суду від 11 жовтня 2023 року, позивачем усунуто (а. с. 48-52).

Ухвалою суду від 11 січня 2024 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 13 годину 15 лютого 2024 року (а. с. 60).

Ухвалою суду від 15 лютого 2024 року у справі закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті (а. с. 70).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві, з-поміж іншого, прохав про розгляд справи за його відсутності (а. с. 51), не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом розміщення на офіційному сайті «Судова влада» оголошення про їх виклик (а. с. 77, 78), про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та, спираючись на вимоги ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення без фіксування судового процесу технічними засобами.

Судом встановлено, що 11 вересня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2203/608 (а. с. 20-22 та на звороті), за умовами якого банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби в сумі 218000 гривень строком з 11 вересня 2007 року по 10 вересня 2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 16,9 % річних.

Відповідно до вимог п. 2.1 вказаного кредитного договору, згідно з договором іпотеки № 268 від 11 вересня 2007 року в забезпечення зобов`язання за дійсним договором банком прийнято в іпотеку нежиле приміщення, масло цех, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 580 м2.

Пунктом 3.1.9 зазначеного кредитного договору визначено, що на залишок простроченої заборгованості за кредитом, банк має право нараховувати проценти, виходячи із процентної ставки зазначеної у п. 1.1 збільшеної на 1 % (тобто 17,9 %), починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.

Крім того, умовами п. 3.3.3 вказаного кредитного договору визначено, що повернення суми кредиту здійснюється на рахунок № НОМЕР_1 щомісячно з 1-го по 10-е число кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/96 від суми отриманого кредиту, що становить 2270 гривень 83 копійки.

За умовами п. 3.3.4 цього договору позичальник зобов`язався щомісячно, один раз на місяць не пізніше 10-го числа місяця наступного за місяцем користування кредитом та в день його закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п. 1.1. цього договору, а також в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, в тому числі, у з в`язку з порушенням виконання умов цього договору, або в день дострокового розірвання цього договору, з врахуванням п. 4.1 цього договору, сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки зазначеної в п. 1.1 цього договору.

11 вересня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № 268 без оформлення заставної (а. с. 23-25), який посвідчений приватним нотаріусом Тельманівського районного нотаріального округу Богінською О.Г. за реєстровим № 1533.

Відповідно до вимог п. 1.1 вказаного договору іпотеки, зазначений договір забезпечує всі вимоги іпотекодержателя, які випливають з кредитного договору № 2203/608 від 11 вересня 2007 року укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем, за умовами якого іпотекодавець зобов`язаний не пізніше 10 вересня 2015 року повернути кредитні кошти у розмірі 218000 гривень, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 16,9 % річних та штрафні санкції у розмірі і випадках передбачених кредитним та цим договорами.

Предметом іпотеки є нерухоме майно нежитлове приміщення, масло цех, загальною площею 580 м2, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить іпотекодавцю на праві власності.

11 вересня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 268/1 (а. с. 26 та на звороті), за яким відповідачка зобов`язалася перед кредитором нести солідарну відповідальність за виконання позичальником ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № 2203/608 від 11 вересня 2007 року.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2203/608 від 11 вересня 2007 року (а. с. 6-13), станом на 15 серпня 2021 року, за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 606706 гривень 18 копійок, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту (поточним) - 0 гривень, заборгованості за тілом кредиту (простроченим) - 188479 гривень 21 копійка, заборгованості за відсотками (поточними) - 0 гривень та заборгованості за відсотками (простроченими) - 414226 гривень 18 копійок.

Згідно з вимогами ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Нормами ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приписами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Вимогами ч. 2 ст. 207 ЦК України, встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором № 2203/608 від 11 вересня 2007 року належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на 15 серпня 2021 року, за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 606706 гривень 18 копійок, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту (поточним) - 0 гривень, заборгованості за тілом кредиту (простроченим) - 188479 гривень 21 копійка, заборгованості за відсотками (поточними) - 0 гривень та заборгованості за відсотками (простроченими) - 414226 гривень 18 копійок.

Також, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в якості забезпечення виконання зобов`язань позичальником ОСОБА_1 за кредитним договором № 2203/608 від 11 вересня 2007 року, 11 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_2 , було укладено договір поруки № 268/1, відповідно до якого остання прийняли на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником всіх зобов`язань за кредитним договором.

Так, відповідно до вимог ст. 554 ЦК України - у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі та на умовах визначених договором, однак прострочив погашення поточних платежів за договором та не повернув отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договором зобов`язань, суд доходить висновку, що право позивача на повернення його власності кредитних коштів, сплати відсотків, нарахованих за час користування ним та інших платежів у встановлені у договорі строки, порушено, а тому підлягає захисту, а оскільки кредитний договір з відповідачем ОСОБА_1 був забезпечений договорами поруки з відповідачкою ОСОБА_2 , то банк має право вимагати солідарного стягнення заборгованості із відповідачів, реалізував це право, звернувшись до суду. Натомість, відповідачі жодних заперечень на предмет позову до суду не надали.

Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому, виходячи із наведеного вище, суд доходить висновку, що позовні вимоги підтверджені належними, допустимими, чіткими та достатніми доказами, які узгоджуються між собою та доповнюють один одного, що узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про що зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» та можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», про що зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України».

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підтверджені належними, допустимими, чіткими та достатніми доказами, у зв`язку з чим суд доходить висновку, позовна заява підлягає задоволенню та із відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» солідарно підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором № 2203/608 від 11 вересня 2007 року, станом на 15 серпня 2021 року, у розмірі 606706 гривень 18 копійок, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту (поточним) - 0 гривень, заборгованості за тілом кредиту (простроченим) - 188479 гривень 21 копійка, заборгованості за відсотками (поточними) - 0 гривень та заборгованості за відсотками (простроченими) - 414226 гривень 18 копійок.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позов задоволено в повному обсязі, зважаючи на те, що приписами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, однак позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 % від ціни позову, то з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3033 гривні 53 копійки з кожного, виходячи із розрахунку 6067,06/2 та, на користь держави різницю не доплачено судового збору у розмірі у сумі 1516 гривень 77 копійок, виходячи із розрахунку ((606706,18*1,5%)-6067,06)/2.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10-11, 60, 76-80, 89, 128, 141, 213-215, 258, 265, 289, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (03087, м. Київ, вул. Єреванська 1, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 2203/608 від 11 вересня 2007 року станом на 15 серпня 2021 року у розмірі 606706 (шістсот шість тисяч сімсот шість) гривень 18 (вісімнадцять) копійок, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту (поточним) - 0 (нуль) гривень, заборгованості за тілом кредиту (простроченим) - 188479 (сто вісімдесят вісім тисяч чотириста сімдесят дев`ять) гривень 21 (двадцять одна) копійка, заборгованості за відсотками (поточними) 0 (нуль) гривень та заборгованості за відсотками (простроченими) - 414226 (чотириста чотирнадцять тисяч двісті двадцять шість) гривень 18 (вісімнадцять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» судовий збір у розмірі 3033 (три тисячі тридцять три) гривні 53 (п`ятдесят три) копійки, з кожного.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір у розмірі 758 (сімсот п`ятдесят вісім) гривень 39 (тридцять дев`ять) копійок, з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня його отримання учасниками справи.

Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня його отримання учасниками справи, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідачів протягом двадцяти днів зо дня отримання ними копії рішення.

Суддя А.І. Приваліхіна