ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

20 червня 2024 року

м. Харків

справа № 644/9728/20

провадження №№22-ц/818/1743/24

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Тичкової О.Ю., Маміної О.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01 липня 2021 року, ухвалене суддею Ізмайловим І.К., -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2020 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у вигляді вартості необлікованого (донарахованого) об?єму природного газу.

В обгрунтування позову зазначає, що відповідачка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане житлове приміщення обладнано газовими приладами: ПГ- 4 (2 од), 2-х контурний котел, ПЛГ. 22 лютого 2020 року представниками АТ «ОГС «Харківміськгаз» проведена перевірка за адресою відповідачки та встановлено порушення, а саме: виявлено несанкціонований газопровід прихованого типу, про що складено відповідний Акт про порушення №347 від 22 лютого 2020 року. Несанкціонований газопровід прихованого типу виконано зварювальним засобом, з`єднання 3/4 мм (металевий шланг у стінному отворі будинку далі підключений до внутрішньо будинкової системи газопостачання). Своїми діями відповідачка порушила норми Кодексу газорозподільних систем.

Просить суд стягнути з відповідача заборгованість у вигляді вартості необлікованого (донарахованого) об?єму природного газу в розмірі 215 385,63грн., 3% річних 3 487,47грн., 2 798,60грн. інфляційні втрати.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01 липня 2021 року позов АТ «ГС «Харківміськгаз» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОГС «Харківміськгаз» вартість не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 221 671,70грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОГС «Харківміськгаз» судовий збір у розмірі 3 487,47грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 06 грудня 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01 липня 2021 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить на рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) об?єму природного газу здійснений позивачем із розрахунку 3-х осіб. Разом з тим, за адресою: АДРЕСА_1 , вона проживає сама. Крім того, розрахунок здійснений із розрахунку опалювалювальної площі 148,3кв.м, в той час як опалювальна площа становить 90,3кв.м.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив із того, що позивачем доведено належними та допустими доказами факт виявлення за адресою відповідача несанкціонованого газопроводу прихованого типу, споживання газу через який не враховується наявним приладом обліку газу Gallus G-4 № 02054582. У зв?язку з чим наявні правові підстав для нарахування і стягненення з позивача вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за цінами закупівлі ПАТ «Харківміськгаз», на підставі акту про порушення від 22.02.2020 року № 347, вартість не облікованого газу за період з 22.02.2018 року по 31.01.2020 року в розмірі 215385,63 грн., а також стягнення 3% річних та інфляційних втрат на зазначену суму.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи із наступного.

Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу визначається Законом України «Про ринок природного газу».

У статті 1 цього Закону наведено перелік визначень, зокрема:

газорозподільна система - технологічний комплекс, що складається з організаційно і технологічно пов`язаних між собою об`єктів, призначених для розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам;

постачальник природного газу (далі - постачальник) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу;

постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів;

розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу;

оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

Відносини між газопостачальними організаціями та громадянами споживачами газу регламентуються «Правилами постачання природного газу», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 2496 та Кодексом газорозподільних систем, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2494.

АТ «ОГС «Харківгаз», як Оператор ГРМ відповідно до пунктів 2- 3 Глави 2 Розділу І Кодексу газорозподільних систем виконує функції розподілу природного газу, забезпечення комерційного обліку природного газу, формування добових, декадних, місячних, квартальних та річних показників фактичного об`єму та обсягу передачі (розподілу, споживання) природного газу тощо.

Постачальником природного газу є суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу ТОВ «Харківгаз Збут».

Також, АТ «ОГС Харківгаз», як Оператор ГРМ, здійснює комерційний облік природного газу в газорозподільній системі.

Абзацом 1 пункту 2 Глави 1 Розділу IX Кодексу газорозподільних систем визначено, що порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та Оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до п.2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Відповідно до п.4 розділу ІІІ Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений позивачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником.

Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Харківгаззбут», затверджений постановою НКРЕКП № 2500 від 30 вересня 2015 року.

Відповідно до пункту 7 Глави 3 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Договір на розподіл природного газу є договором публічним та договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказам, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачем природного газу. На ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Позивач зазначає, що за місцем надання відповідачу послуг з газопостачання: АДРЕСА_1 , було виявлено порушення передбачене п.п.1 п.1 гл.2 розділу ХІ Кодексу ГРС, а саме несанкціонований газопровід прихованого типу. Працівниками АТ «Харківміськгаз» в присутності споживача було складено акт про порушення №347 в якому зазначено, що під час перевирки виявлено несанкціонований газопровід прихованого типу, споживання газу через який не обліковується існуючим БСГ абонента Gallus G4 №02054592. За результатами розгляду комісією акту про порушення 25 лютого 2020 року комісією було прийнято рішення про задоволення вказаного акту, та проведенно донарахування не облікованого об`єму природного газу за період з 22 лютого 2018 року по 31 січня 2020 року.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено,що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно вимог статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Стаття 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, апеляційним судом встановлено, що житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , обладнано газовими приладами: ПГ- 4, 2-х контурний котел, БГС, що підтверджується актами обстеження розміру опалювальної площі, встановлення додаткових газових приладів і пристроїв та кількість осіб, яким надаються послуги з газопостачання від 25 лютого 2020 року.

22 лютого 2020 року представниками позивача, за участі споживача ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено несанкціонований газопровід прихованого типу споживання газу через який не враховується наявним приладом обліку газу Gallus G-4 № 02054582. Несанкціонований газопровід прихованого типу виконано зварювальним засобом, з`єднання якого відтворювалось за допомогою металевого шлангу. Про що, було складено акт про порушення №347. Зауважень споживача в акті не зазначено.

Згідно з протоколу необлікованого (донарахованого) об?єму природного газу і його вартості від 25 лютого 2020 року комісією було прийнято рішення про задоволення акту про порушення №347 від 22 лютого 2020 року та здійснено донарахування об`ємів необлікованого природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням за період з 22 лютого 2018 року по 31 січня 2020 року за цінами закупівлі природного газу для AT «Харківміськгаз» на загальну суму 215 385,63грн. У протоколі відповідача зазначила, що з висновком комісії не згодна оскільки вважає, що період нарахування повинен буде меньшим.

Відповідно до пункту 2, 3 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу.

Згідно з пунктом 3 частини 2, частини 3 статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема, не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.

Правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є: несанкціонований відбір природного газу; використання приладів обліку природного газу, не повірених або не атестованих в установленому порядку; несанкціоноване втручання в роботу газової інфраструктури (частина 1, пункти 2, 5, 7 частини 2 статті 59 Закону «Про ринок природного газу»).

Відносини між суб`єктами ринку природного газу та оператором газорозподільних систем регулюються нормами Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494.

Кодексом ГРМ (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824, у пункті 4 глави 1 розділу I визначено, що:

несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу;

несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи - втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом несанкціонованого відновлення газоспоживання, несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або під`єднання несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого порушується нормальний режим роботи ГРМ та/або здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу;

несанкціонований відбір природного газу відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства;

несанкціонований газопровід самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).

Пунктом 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу передбачено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, зокрема, належить наявність несанкціонованого газопроводу.

Пунктом 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу передбачено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 19 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм не облікованого природнього газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.

Відповідно до пунктів 1, 7, 8, 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

На дату складання акта про порушення представник Оператора ГРМ забезпечує усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення робиться відповідний запис. У разі неможливості усунути порушення на дату складання акта про порушення (відсутні відповідні засоби чи повноваження) представник Оператора ГРМ робить відповідний запис в акті про порушення та надалі забезпечує контроль за усуненням порушення, що підтверджується окремо складеним актом про усунення порушення.

Під час складання акта про порушення, акта про усунення порушення, акта про припинення/відновлення газопостачання тощо представниками Оператора ГРМ обов`язково фіксуються та зазначаються у вищезазначених актах показання лічильника газу (ЗВТ), за винятком випадків відмови у доступі до об`єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ).

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

З огляду на вказане колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що наявні в матеріалах справи докази свідчать про здійснення відповідачем несанкціонованого відбору природного газу за допомогою несанкціонованого газопроводу, що є підставою для нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу за останні 2 роки, тобто за період з 22 лютого 2018 року по 22 лютого 2020 року.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що як вбачається із протоколу необлікованого (донарахованого) об?єму природного газу і його вартості від 25 лютого 2020 року відповідачем не заперечується факт несанкціонованого відбору з ГРМ (крадіжка газу), остання лише не погоджується із періодом нарахування заборгованості.

Як вбачається з розрахунку вартості не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу за цінами закупівлі ПАТ «Харківміськгаз», на підставі акту про порушення від 22 лютого 2020 року №347, вартість не облікованого газу за період з 22 лютого 2018 року по 31 січня 2020 року становить 215 385,63грн.

Посилання відповідача на те, що наведений позивачем розрахунок є помилковим оскільки останній здійснений із розрахунку 3-х осіб (споживачів), в той час як вона зареєстрована за вказаною вище адресою колегією суддів не приймаються, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин не надано.

Надані відповідачем довідки про склад сім?ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, які мешкають у приватному домоволодінні не містять інформації щодо зареєстрованих осіб за адресою надання послуг саме за спірний період, тобто з 22 лютого 2018 року по 22 лютого 2020 року.

Що стосується опалювальної площі, на яку нараховувалась позивачем вартість не облікованого газу, то колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, представниками позивача було складено два акти обстеження розміру опалювальної площі, встановлення додаткових газових приладів і пристроїв та кількість осіб, яким надаються послуги з газопостачання від 25 лютого 2020 року.

Так, згідно першого акту (а.с.11) загальна опалювальна площа становить 90,3кв.м, з яких: 50,9 житлова, та 39,4 кухня, коридор, санвузол.

Згідно іншого акту (а.с.12) загальна опалювальна площа становить 58кв.м, з яких: 18,2 та 11,5 житлова, та 28,3 кухня, коридор, санвузол. При цьому акті зазначено, що це флигель.

Обидва акти підписані особисто відповідавчем, будь-яких зауважень вони не містять.

Таким чином, з викладеного вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , розташване домоволодіння, яке включає житловий будинок та флігель, загальною опалювальною площею 148,3кв.м, на яку позивачем було здійснено нарахування об?ємів необлікованого природного газу.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат за період з березня 2020 року по серпень 2020 року включно, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки свої зобов`язання зі сплати комунальних послуг відповідачі виконували не належним чином, тому з останніх на підставі ч.2 ст.625 ЦК України підлягають стягненню інфляційні втрати за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми.

Згідно наданого позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, який відповідачем не спростовано, розмір заборгованості 3% річних складає 3 487,47грн., а розмір інфляційних втрат 2 798,60грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 червня 2024 року.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова