Справа № 526/3305/23
Провадження № 2-о/526/9/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Павленко Т.І.

адвоката Галушко С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч цивільну справу № 526/3305/23 за позовом ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Кобеляцька державна нотаріальна контора, Гадяцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

з участю позивача ОСОБА_1

в с т а н о в и в:

15 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Кобеляцька державна нотаріальна контора, Гадяцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 .

Ухвалою від 04 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просила задовольнити заяву, вказала, що вона проживала з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу, за час спільного проживання вона завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина ОСОБА_4 , батьком якого є ОСОБА_3 .. Вони разом прожили 2 роки, але через зловживання спиртним, вона повернулася до батьків. Проте ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Орлик, Полтавського району, Полтавської області ОСОБА_3 помер. Запис про батька дитини був проведений згідно ст.135 СК України. Тому на даний час просить встановити факт батьківства ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Орлик, Полтавського району, Полтавської області відносно дитини ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Гадяч, Полтавської області.

Представник заявника адвокат Галушко С.С. заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представники Кобеляцької державної нотаріальної контори, Гадяцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явилися, направили до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю.

ОСОБА_2 про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причину неявки суду не повідомила, а також дані про доставку смс повідомлення на її мобільний номер телефону.

Свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 показали суду, що ОСОБА_8 проживала разом з ОСОБА_9 у с.Орлик з 2017 по 2019 рік, де у них народився син ОСОБА_10 . ОСОБА_11 разом однією сім`єю, ОСОБА_12 визнавасебе батьком та піклувався про сина. Коли ОСОБА_13 залишила село, ОСОБА_12 забирав сина до себе і вони разом проводили вільний час. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_12 помер, близьких та рідних у нього не лишилось.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Гадяч Полтавської області, у відповідності до копії актового запису про народження його батьками зазначені: мати ОСОБА_14 , батько ОСОБА_15 . Підстава запису відомостей про батька - заява матері від 08.08.2013 №02.

Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження дитини на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України.

28 жовтня 2019 року ОСОБА_14 зареєструвала шлюб з ОСОБА_16 , в зв`язку з чим змінила прізвище ОСОБА_17 на ОСОБА_18 .

Згідно довідки виконкому Кобеляцької міської ради ОСОБА_1 проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з 2017 року по 2019 рік. Проживала разом зі своїм сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 16.03.2017 сім`я, яка мешкає по АДРЕСА_1 складається з трьох чоловік: ОСОБА_3 , 1977р.н., ОСОБА_14 , 1992 р.н. співмешканка, ОСОБА_4 , 2013 р.н. - син.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Орлик, Полтавського р-ну, ОСОБА_3 помер.

Згідно довідки виконкому Кобеляцької міської ради ОСОБА_3 на дату смерті проживав по АДРЕСА_1 .

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 1.72 га.

Батьки ОСОБА_3 : мати ОСОБА_19 та батько ОСОБА_20 померли, що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвами про смерть.

Відповідно до вимог статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з вимогами частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.

Відповідно до змісту ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно п.3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55 СК України запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Згідно зі ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст.130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.130СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Таким чином, встановлення факту батьківства за рішенням суду має ґрунтуватись на підставі фактичних даних, які свідчать про біологічне походження дитини від певної особи, що відповідно до ст. 77, 78 ЦПК України має встановлюватись на підставі належних та допустимих доказів, поданих суду.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком неповнолітнього ОСОБА_21 , у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 12, 81, 263-265, 268, 273, 315-316, 319 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

- заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Кобеляцька державна нотаріальна контора, Гадяцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Орлик, Полтавського району, Полтавської області відносно дитини ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Гадяч, Полтавської області, про що 08 серпня 2013 року виконавчим комітетом Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області складено актовий запис №07.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Заявник ОСОБА_22 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_1 .

Заінтересована особа Кобеляцька державна нотаріальна контора, місцезнаходження вул. Баритя, 6, м. Кобеляки, Полтавської області ЄДРПОУ - 02900009

Зацікавлена особа Гадяцький відділ ДРАЦС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження вул. Полтавська, 13, прим. 5 м. Гадяч, .

Зацікавлена особа ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 20 грудня 2024 року

Головуюча: Л. В. Максименко