Провадження № 2/712/556/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Пироженко В.Д.

при секретарі - Туз Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: «Українська біржа нерухомості» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), третя особа «Українська біржа нерухомості» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.04.1998 року між ним та відповідачем на Українській біржі нерухомості укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, квартири в АДРЕСА_1 відповідно до протоколу відкритих торгів № 2 від 27.04.1998 року реєстраційний номер № 181-2, на підставі ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу». Право власності позивача на вказану квартиру було зареєстроване КП «Черкаське обласне об`єднання бюро технічної інвентаризації», що підтверджується довідкою від 09.10.2023 року № 6062А. Відповідно норм чинного законодавства договір купівлі-продажу нерухомого майна на товарних біржах підлягає нотаріальному посвідченню.

Оскільки, він повністю виконав умови договору купівлі-продажу, сплатив за придбане майно грошові кошти, володів об`єктом нерухомості, угода купівлі-продажу не визнавалась недійсною, тому на підставі ст.128, 153 ЦК УРСР та ст. 49 Закону України «Про власність» він набув право власності на спірний об`єкт нерухомості і правомірно володів ним.

Просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири від 27.04.1998 року за адресою АДРЕСА_1 , укладений між : ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , Українською біржою нерухомості та зареєстрований КП «Черкаське обласне об`єднання бюро технічної інвентаризації».

Ухвалою судді від 06.11.2023 року відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.06.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача адвокат Шевченко О.А. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлені про час та місце слухання справи.

Представник третьої особи «Українська біржа нерухомості» в удове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 27.04.1998 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 на Українській біржі нерухомості укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, квартири в АДРЕСА_1 відповідно до протоколу відкритих торгів № 2 від 27.04.1998 року реєстраційний номер № 181-220.

Квартира була придбана ОСОБА_1 за 26 000 гривень. Правочин обома сторонами повністю виконаний. Будь-яких заперечень чи зауважень ніхто зі сторін правочину не заявляв.

На час укладання договору купівлі-продажу у 1998 році ОСОБА_1 не було відомо, що правочин підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час чинним був Закон України «Про товарну біржу», відповідно до ст. 15 якого правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року № 1956-ХІІ (що застосовувався до даних правовідносин на момент укладення Договору) - угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Згідно з приписами ст. 48 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 та зареєстрованої 07 липня 1994 року за № 152/361, яка діяла на час спірних правовідносин, правовстановлюючим документом на будинок міг бути договір купівлі-продажу зареєстрований на біржі.

Оскільки договір було укладено 27.04.1998, до набрання чинності ЦК України від 01.01.2004, до даних правовідносин слід застосовувати положення ЦК УРСР 1963 року.

Стаття 4 ЦК УРСР 1963 року визначає, що цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством, в тому числі з угод.

Згідно із ст. 41 ЦК УРСР 1963 року угодами визнаються дії громадян і організацій спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків.

Зі змісту ст. 224 ЦК УРСР 1963 року вбачається, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.

Як зазначено у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» - при розгляді справ про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

Судом встановлено, що при вчиненні даного правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу квартири, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України в 1998 році.

Таким чином, суд вважає, що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 укладений правомірно та є дійсним.

Відповідно довідки КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 09.10.2023 року № 6062А, згідно договору купівлі-продажу квартири, від 27.04.1998 року, квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особо, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У свою чергу ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи зміст наведених норм цивільного законодавства, виходячи із основних принципів цивільного процесу, зокрема, змагальності і диспозитивності, враховуючи що на час укладання договору купівлі-продажу мала місце суперечність законодавства, та приймаючи до уваги той факт, що судом встановлено дійсність даного договору купівлі-продажу квартири. яке підтверджує відсутність підстав нікчемності правочину, права та інтереси сторін укладений правочин не порушував, а навпаки, ОСОБА_1 після набуття прав на нерухоме майно в повному обсязі користувався та розпоряджався даною квартирою на власний розсуд, суд приходить до висновку про необхідність визнання дійсним даного договору.

Керуючись ст.ст. 81, 83, 89, 264-268 ЦПК України, ст..4, 41, 224 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 321, 392, 638 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири від 27.04.1998 року за адресою АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Українською біржою нерухомості та зареєстрований КП «Черкаське обласне об`єднання бюро технічної інвентаризації».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 21.06.2024

Головуючий:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 ).

Третя особа: «Українська біржа нерухомості» (адреса: м. Київ, проспект Червонозоряний, 51 ).