Справа № 944/1288/24
Провадження №2/944/900/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2024 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Матвіїва І.М.

з участю секретаря судового засідання Мельник Є.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить винести рішення про зміну способу стягнення аліментів, визначених рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 29.01.2020 у справі №944/5014/19, призначивши стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини із всіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування вимог посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Від спільного подружнього життя у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_3 . Оскільки сімейні відносини між ними не склалися, рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 23.04.2014 шлюб між ними було розірвано. Оскільки відповідач не брав участі в утриманні дочки, тому відповідно до рішення Яворівського районного суду Львівської області від 29.01.2020 з нього вирішено стягувати аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , в розмірі 1500 гривень щомісяця до її повноліття. Після прийняття 29.01.2020 Яворівським районним судом рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки в розмірі 1500 гривень, в неї змінився сімейний стан, вона одружилася та в даному шлюбі в неї ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка ОСОБА_4 . На час прийняття судом рішення про стягнення аліментів вона працювала, а на даний час, у зв`язку з народженням дитини не працює, відповідно аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін, є недостатніми для матеріального утримання їх спільної доньки, що ставить їх у скрутне матеріальне становище.

Суддя Яворівського районного суду Львівської області 14.03.2024 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

25.04.2024 ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву про зміну способу стягнення аліментів, в якому зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 заперечує, з підстав, що рішенням Яворівського районного суду Львівської області у цивільній справі №944/5014/19 призначено стягнення з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 1500 гривень щомісячно. Дане рішення виконується ним в повному обсязі. Водночас позивачем не надано доказів того, що в нього змінилося матеріальне становище в сторону збільшення. З моменту, коли з нього присуджено стягнення аліментів, він не міняв місця роботи. Постійного заробітку в нього не має. Він був військовослужбовцем за контрактом, тому трудової книжки не має. Сама ж позивач не подала доказів свого матеріального становища. В трудовій книжці позивача є запис про те, що вона отримала виплату по безробіттю, датований 03.02.2021. Зміна сімейного стану і народження дитини мала місце також у 2021 році. Позивач не доводить жодними доказами того, що їй на утримання дитини потрібні кошти в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів. Також позивач не обґрунтовує зміну способу стягнення аліментів. Оскільки, він не має постійного заробітку, тому правильно було б призначити сплату аліментів в твердій грошовій сумі та він згідний сплачувати аліменти в сумі 3200 гривень. Також зазначив, що судові витрати в розмірі 5000 гривень є надмірними і не співмірними, а також завищеними з складністю даної справи.

Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 гривень.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи.

Частинами 4, 5 ст.268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 18.06.2024, є дата складення повного судового рішення 20.06.2024.

Дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 23.04.2014 у справі №460/958/14-ц, було розірвано.

Також судом встановлено, що від спільного подружнього проживання сторін у них народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 від 22 листопада 2006 року, виданого Немирівською селищною радою Яворівського району Львівської області.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 24.06.2014 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на утримання ОСОБА_3 присуджені аліменти в розмірі 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що сторонами не оспорюється та не заперечується.

Заочним рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 29.01.2020 задоволено позов ОСОБА_6 ; розмір аліментів, визначений рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 24.06.2014 змінено; вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1500 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 31.12.2023, виданого Яворівським відділом державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції ОСОБА_6 сплатив аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 70457 гривень при нарахованих 69000 гривень.

09.02.2021 ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_2 від 09.02.2021, виданим Виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області.

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 в позивача народилася дочка ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_3 від 20.09.2021, виданим Виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області.

Відповідно до витягу про зареєстроване місце проживання №15487 від 07.02.2023 позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає разом з чоловіком ОСОБА_7 та дочками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 180, ч.3 ст.181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

З набранням чинності 08 липня 2017 року Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" № 2037-VIII відбулися зміни в законодавстві, яке регулює питання стягнення аліментів на утримання дітей. Так, з 08 липня 2017 року мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін цей розмір складав 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку).

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст.183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Такі ж висновки містяться у постановах Верховного Суду від 05.02.2014 по справі № 143 цс 13, від 14 серпня 2019 року у справі № 524/7388/17 (провадження № 61-37490св18), від 11 вересня 2019 року у справі № 662/64/18 (провадження № 61-41266св18), від 05 лютого 2020 року у справі № 664/252/19-ц (провадження № 61-20737св19), від 13 лютого 2020 року у справі № 466/4009/18 (провадження № 61-10529св19), від 27 травня 2020 рокуу справі № 128/373/18 (провадження № 61-43813св18).

У відповідності до Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року встановлений у розмірі 2218 гривень, з 01 липня 2020 року - у розмірі 2318 гривень, з 01 грудня 2020 року - у розмірі 2395 гривень.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» встановлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 3196 гривень.

Отже, постійні зміни співвідношення розміру аліментів у твердому розмірі з прожитковим мінімумом, інфляція грошових коштів, проблеми, що виникають з застосуванням щомісячної індексації цього розміру (частина 2 статті 184 СК), а також характер відносин, що склались між батьками дитини, дійсно свідчать про те, що визначення аліментів на дитину у частці від заробітку (доходу) батька буде сприяти захисту інтересів дитини.

Доводи відповідача у відзиві на позовну заяву, про те що позивач не надала доказів свого матеріального становища та не доводить жодними доказами того, що їй на утримання дитини потрібні кошти в сумі 1/4 частки всіх видів доходу, а також, що у відповідача змінилося матеріальне становище в сторону збільшення, суд до уваги не приймає, оскільки обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

При прийнятті рішення, судом враховано, що відповідач є працездатним, має можливість працювати і отримувати дохід, а, відтак, зобов`язаний утримувати дитину в межах, необхідних для її зростання і виховання, повноцінного здоров`я, задовільного фізичного, духовного та морального розвитку, має можливість сплачувати аліменти в мінімально визначеному на законодавчому рівні розмірі однієї четвертої своїх доходів, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

За таких обставин, виходячи з найкращого та максимально можливого врахування інтересів дитини, суд приходить до висновку про можливість зміни розміру і способу стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 1500 грн дитину на одну четверту частину заробітку (доходу) відповідача, що буде у повній мірі відповідати вимогам закону, розумності і справедливості, з урахуванням обставин справи та доказів наданих сторонами.

Згідно роз`яснення у постанові Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили.

Таким чином, стягнення аліментів у зміненому розмірі необхідно розпочати з дня набрання рішенням суду законної сили і проводити до досягнення дитиною повноліття.

З урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору за вимоги про стягнення аліментів, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст.133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких, в тому числі, є й витрати на професійну правничу допомогу.

Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з приписами ч.1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що представником позивача надано ордер від 07.05.2024, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, належним чином завірена копія договору про надання професійної правничої допомоги від 26.02.2024, детальний опис робіт (наданих послуг) та здійснення витрат від 17.06.2024.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом встановлено, що спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають з сімейних правовідносин; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 223, 258-259, 263-265, 268, 274, 279, 288-289 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 29.01.2020 у цивільній справі № 944/5014/19.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Припинити стягнення аліментів на підставі рішення Яворівського районного суду Львівської області від 29.01.2020 у цивільній справі № 944/5014/19.

Після набрання законної сили рішенням суду відкликати виконавчий лист виданий Яворівським районним судом Львівської області на виконання рішення Яворівського районного суду Львівської області від 29.01.2020 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1500 гривень щомісяця, до її повноліття, цивільна справа № 944/5014/19.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500 ( дві тисячі п`ятсот ) гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 20 червня 2024 року.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя І.М.Матвіїв