УХВАЛА

20 червня 2024 року

м. Київ

справа № 736/693/23

провадження № 61-6916ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Гулейкова Ігоря Юрійовича у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції», про визнання права власності за набувальною давністю, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 31 січня 2024 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 12 березня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 31 січня 2024 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 12 березня 2024 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 травня 2024 року касаційну скаргу призначено судді-доповідачеві Гулейкову І. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 30 травня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

Зокрема, Верховним Судом зазначено, що відомості про вартість спірного майна в розпорядженні Верховного Суду відсутні, тому заявнику необхідно обґрунтувати розмір сплаченого судового збору виходячи із ціни позову обчисленої згідно частини першої статті 176 ЦПК України та роз`яснень, викладених в цій ухвалі, а у разі, якщо розмір сплаченого судового збору не відповідає вказаним вимогам закону, доплатити судовий збір, з урахуванням вже сплаченої суми судового збору, та надати суду документ, що підтверджує доплату судового збору у визначеному законом розмірі і порядку.

У червні 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_3 направив заяву про відкриття провадження після усунення недоліків та заяву про відвід судді-доповідача Гулейкова І. Ю. у справі № 736/693/23.

Заявник висловлює сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Верховного Суду Гулейкова І. Ю., оскільки, на його думку, суд безпідставно залишив без руху його касаційну скаргу на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 31 січня 2024 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 12 березня 2024 року.

Заяву про відвід ОСОБА_1 мотивує тим, що законодавством України не передбачено, що при подачі касаційної скарги на судові рішення заявник має обґрунтувати розмір сплаченого судового збору, виходячи з ціни позову, обчисленої згідно з частиною першою статті 176 ЦПК України.

Розглядаючи заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Гулейкова І. Ю., суд виходить із наступного.

У відповідності до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність підстав стверджувати, що суддя Гулейков І. Ю. виявив особисту заінтересованість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Разом із тим, доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Гулейкова І. Ю. по своїй суті зводяться до незгоди заявника з прийнятим суддею процесуальним рішенням, що відповідно до статті 36 ЦПК України не є підставою для відводу судді.

При цьому доводи заяви не містять посилання на обставини, які б давали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість судді Верховного Суду Гулейкова І. Ю.

Водночас, Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Отже, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 відводу судді-доповідача Гулейкова І. Ю., тому у відповідності до частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40, 260 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованим заявлений ОСОБА_1 відвід судді-доповідачеві Гулейкову Ігорю Юрійовичу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції», про визнання права власності за набувальною давністю, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 31 січня 2024 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 12 березня 2024 року.

Заяву про відвід судді-доповідача Гулейкова Ігоря Юрійовича передати для вирішення іншому судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков