Дата документу 13.06.2024
Провадження № 2/334/631/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді Телегуз С.М., за участю секретаря Міщенко А.О., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за уточненою позовною заяву ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

12.12.2023 року до суду звернувся представник: адвокат Чоп`як В.М. в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

18.12.2023 року до суду звернувся представник: адвокат Чоп`як В.М. в інтересах ОСОБА_1 з уточненим позовом до Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що у грудні 1996 року ОСОБА_1 на корпоративі з приводу Нового року познайомилась з ОСОБА_2 , з яким зав`язались теплі дружні відносини, які переросли у закоханість та з червня 1997 року вони почали проживати разом однією сім`єю у батька позивача - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . З червня 1997 року сторони спільно проживали, їздили на відпочинок, мали спільний бюджет, спільні права та обов`язки. Факт спільного проживання підтверджується фотографіями, та показами свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , і оскільки позивач перебувала у важкому моральному стані, то саме ОСОБА_2 організував похорони її батька, якого за життя називав тестем.

Позивач та ОСОБА_2 вели спільну діяльність, в 2007 році було створено ТОВ «Торговий дім Артлайн», в якому директор був ОСОБА_2 , а позивач згідно Наказу №06/09-1 від 06.09.2007 року призначена відповідальним по роботі з митницею. В 2008 році було створено ТОВ «АО Содружество», де керівником була позивач, а Головним бухгалтером - ОСОБА_2 . Свою господарську діяльність з торгівлі товарами з 2017 року позивач здійснювала у належному Спадкодавцеві Торгівельний павільйон, літ.А, ганок з козирком до ЛІТ.А, за адресою: АДРЕСА_2 . Ведення спільного бізнесу підтверджується тим, що ОСОБА_2 та позивач були зареєстровані які ФОП з однаковими видами діяльності (47.81 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами), свідки також можуть підтвердити ведення спільного бізнесу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, на день смерті йому належало наступне майно: транспортний засіб «Opel», модель «Combo», 2011 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; транспортний засіб «Skoda», модель «Roomster», 2010 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 ; торгівельний павільйон, літ.А, ганок з козирком до літ.А, за адресою: АДРЕСА_2 .

За життя ОСОБА_2 та позивач не зареєстрували шлюб, а тому позивач не віднесена до спадкоємців першої черги, однак вважаючи себе дружиною звернулась до нотаріуса та прийняла спадщину у строки, визначені чинним законодавством, як спадкоємець. Однак оформити спадкові права позивач не змогла, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії стало те, що нотаріусу не було надано рішення суду, що позивач проживав з померлим не менше п`яти років до дня смерті.

У цій справі позивач та спадкодавець ОСОБА_2 не є кровними родичами, вони проживали як подружжя та були членам однієї сім`ї, оскільки спільно проживали у одній квартирі, також на проживання однією сім`єю вказує те, що Спадкодавець був зареєстрований у квартирі позивача, яка раніше належала її батьку, спільним веденням господарської діяльності у майні належному Спадкодавцю, та іншими доказами.

Враховуючи, що встановлення факту сумісного проживання необхідне для набуття права власності, то позивач не може звернутись з позовом про встановлення факту, що має юридичне значення, а тому оскільки встановлення факту спільного проживання необхідне для вирішення спору про право власності, то позивач звертається до суду з позовом про визнання права власності, оскільки у такий спосіб буде відновлене право позивача та вирішено спір про право.

Відповідачем у даній справі визначено орган місцевого самоврядування, оскільки відсутні інші спадкоємці, які прийняли спадщину.

Прохали:

1) Встановити факт постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з червня 1997 року по ІНФОРМАЦІЯ_2;

2) Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на: транспортний засіб «Opel», модель «Combo», 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; транспортний засіб «Skoda», модель «Roomster», 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 ; торгівельний павільйон, літ.А, ганок з козирком до літ.А, що розташований за адресою: АДРЕСА_2.

18.12.2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовче засідання, витребувано у Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В. копію спадкової справи №97/2021 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2

18.01.2024 року до суду звернувся представник відповідача Запорізької міської ради Кіпа О.В. з відзивом на позов, в якому посилалися на те, що при спадкуванні за законом майно переходить до зазначених у законі спадкоємців відповідно до встановленої черговості. Підставами закликання до спадкування за законом можуть бути шлюбні відносини, родинні чи сімейні стосунки, усиновлення, знаходження на утриманні спадкодавця не менше п`яти років до його смерті. З викладених в позові обставин, позивач наголошує, що вона з червня 1997 року спільно проживала з спадкодавцем без укладання шлюбу, однак не змогла оформити спадкові права, так як не надала підтвердження проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до відкриття спадщини.

Позивач прохає визнати за нею право власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , як спадкоємиця четвертої черги. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, питання визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 на даний час є недоречним та передчасним.

23.03.2018 року державним реєстратором виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелихом В.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний №40273449, на підставі якого зареєстровано право власності на торговельний павільйон літ.А, ганок з козирком до літ.А, загальною площею 170,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 .

Вказане рішення державного реєстратора є незаконним, оскільки Запорізька міська рада не приймала рішення про передачу в оренду ОСОБА_2 земельної ділянки під будівництво об`єкта нерухомого майна - торговельний павільйон та, відповідно, не укладала такий договір оренди.

За інформацією Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 29.12.2023 року інформація про присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси: АДРЕСА_2 а - відсутня. Заяви щодо надання містобудівних умов та обмежень на проектування об`єкту будівництва за зазначеною адресою не надходило.

Отже, державним реєстратором здійснено реєстрацію прав власності на об`єкт нерухомості на підставі документів, які не відповідають вимогам закону та не підтверджують наявність таких прав. Тобто об`єкт нерухомого майна - торговий павільйон збудований самовільно, без жодних дозвільних документів і Постанова від 25.12.2015 року №1127 не передбачає можливості реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, набутого у зазначений спосіб. Жодні документи, які підтверджують набуття ОСОБА_2 права власності на даний об`єкт нерухомості державному реєстратору не надавались наслідок відсутності таких документів.

Тому, керуючись ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Запорізька міська рада підготувала скаргу до Міністерства юстиції України про визнаня прийнятим з порушеннями Закону та анулювати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелиха В.В., індексний номер №40273449 від 23.03.2018 року.

Зазначили, проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Позивачем не надано підтвердження, що вона та ОСОБА_2 за період з червня 1997 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебували у інших зареєстрованих шлюбах. Також, позивачем не надано доказів, які можуть підтвердити створення сімейних відносин, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу між ними. Сам собою факт перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між ними склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю.

Прохали відмовити у задоволенні позову.

29.05.2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду по суті на 13.06.2024 року.

13.06.2024 року до суду звернувся представник: адвокат Чоп`як В.М. в інтересах ОСОБА_1 з заявою про відмову від частини позовних вимог, в якій прохав закрити провадження у справі в частині позовних вимог про визнання права власності на торгівельний павільйон, літ.А, ганок з козирком до літ.А, за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з відмовою від позову.

13.06.2024 року ухвалою суду закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання права власності на торгівельний павільйон, літ.А, ганок з козирком до літ.А, за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з відмовою позивача від позову в цій частині.

13.06.2024 року позивач ОСОБА_1 та її представник: адвокат Чоп`як В.М. в судове засідання не з`явилися, 13.06.2024 року представник подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав з урахуванням заяви про часткову відмову від позовних вимог.

13.06.2024 року представник відповідача Запорізької міської ради Кіпа О.В. в судове засідання не з`явилася, 13.06.2024 року подала заяву про розгляд справи без участі представника, прохала прийняти рішення з урахуванням відзиву.

Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Маріуполь Донецької області народилася позивач - ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_5 , зареєстрована з 25.06.1996 року за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_6 від 21.12.2021 року, орган видачі 2301, що підтверджується матеріалами справи.

ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Тангуй Братського району Іркутської області рф народився ОСОБА_2 , зареєстрований з 17.08.2006 року по 12.01.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами справи.

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану №9 від 24.11.2021 року у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян інформація щодо актового запису про шлюб ОСОБА_2 - відсутня.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Запоріжжя Шевченківський район помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 13.11.2021 року.

За життя ОСОБА_2 на праві власності належало наступне майно: транспортний засіб «Opel», модель «Combo», 2011 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; транспортний засіб «Skoda», модель «Roomster», 2010 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 ; торгівельний павільйон, літ.А, ганок з козирком до літ.А, за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно копії Висновку про вартість майна станом на 23.06.2023 року ринкова вартість транспортного засобу «Opel», модель «Combo», становить 267910 грн. без ПДВ.

Згідно копії Висновку про вартість майна станом на 23.06.2023 року ринкова вартість транспортного засобу «Skoda», модель «Roomster», становить 198825 грн. без ПДВ.

Згідно копії Висновку про вартість майна станом на 23.06.2023 року ринкова вартість торгівельний павільйон, літ.А, ганок з козирком до літ.А, за адресою: АДРЕСА_2 , становить 1070609 грн. без ПДВ.

За життя ОСОБА_2 був зареєстрований як фізична особа-підприємець, види діяльності: 47.81 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач ОСОБА_1 також зареєстрована як фізична особа-підприємець, види діяльності: 47.81 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вели спільну діяльність, в 2007 році було створено ТОВ «Торговий дім Артлайн», в якому директор був ОСОБА_2 , а позивач згідно Наказу №06/09-1 від 06.09.2007 року призначена відповідальним по роботі з митницею. В 2008 році було створено ТОВ «АО Содружество», де керівником була ОСОБА_1 , а Головним бухгалтером - ОСОБА_2 . Свою господарську діяльність з торгівлі товарами з 2017 року позивач здійснювала у належному ОСОБА_2 торгівельному павільйоні за адресою: АДРЕСА_2 .

Матеріалами спадкової справи №97/2021 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 встановлено:

24.11.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В. з заявою про прийняття спадщини після цивільного чоловіка ОСОБА_2 , з яким вони проживали однією сім`єю з 1997 року.

24.11.2021 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В. заведено спадкову справу до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , номер у нотаріуса 97/2021, номер у спадковому реєстрі №68716178.

15.06.2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Інші спадкоємці після ОСОБА_2 відсутні.

15.06.2023 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В. за результатом розгляду документів, наданих ОСОБА_1 для отримання свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, оскільки ОСОБА_1 не надано нотаріусу рішення суду, яке набрало законної сили, та яке підтверджує факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, відсутні підстави для її закликання до спадкування та видачі свідоцтв про право на спадщину.

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_6 судом встановлено, що він знайомий з ОСОБА_2 з середини 1990 років, влітку 1997 року ОСОБА_2 переїхав проживати до ОСОБА_1 в квартиру по АДРЕСА_4 , вони підтримували дружні відносини: він неодноразово приїзжав до них додому на гостини з приводу святкування днів народжень, спільно проводили дозвілля, ОСОБА_2 ставився до ОСОБА_1 як до дружини.

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_4 судом встановлено, що в 1995 році вона познайомилася з ОСОБА_1 , так як разом працювали бухгалтерами, вони підтримували близькі відносини, в грудні 1996 року на підприємстві було організовано корпоратив з приводу святкування Нового року у кафе, де також перебував ОСОБА_2 з іншою компанією, там вони і познайомилися, потім ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 поїхали відпочивати на море в м. Бердянськ, а після повернення останній переїхав проживати до неї, з часом вони почали товаришувати сім`ями: приходили один до одного на гостини, у вересні 2003 року ОСОБА_1 звільнилася та почала працювати разом з ОСОБА_7 , після звільнення вони продовжили дружні відносини - декілька разів їздили на відпочинок закордон, де проживали поруч у готелях, ОСОБА_2 завжди представляв ОСОБА_1 своєю дружиною, у них був спільний побут та взаємні обов`язки, до смерті ОСОБА_2 вона була впевнена, що вони зареєстрували шлюб, і лише у листопаді 2023 року дізналася про те, що вони не зареєстрували шлюб, коли ОСОБА_1 попрохала її стати свідком в суді та підтвердити факт їх спільного проживання однією сім`єю, також вона була присутня на похоронах ОСОБА_7 , які організувала ОСОБА_1 .

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_5 судом встановлено, що з 2012 року по липень 2021 року вона працювала продавцем на ФОП ОСОБА_2 , у здійсненні господарської діяльності йому допомагала цивільна дружина ОСОБА_1 , знає, що вони проживали спільно у квартирі батька ОСОБА_1 в АДРЕСА_4 , вона підтримувала з ними спілкування, тому знає, що останні разом проводили дозвілля, їздили на відпочинок, більш того, ОСОБА_2 завжди називав ОСОБА_1 дружиною, після його смерті в листопаді 2021 року ОСОБА_1 організувала його похорони.

Суд, задовольняючи позов частково, виходить з наступного.

Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що до суду звернулася позивач, як спадкоємець за законом четвертої черги після цивільного чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з позовом про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з померлим та визнання за нею в порядку спадкування за законом права власності на транспортні засоби, оскільки її право на спадкування не визнається нотаріусом, тому встановити даний факт та отримати спадщину можна лише в судовому порядку.

Судом встановлено, що позивач своєчасно, протягом 6 місячного терміну звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , однак приватний нотаріус постановою від 15.06.2023 року відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки не надано рішення суду, яке набрало законної сили, та яке підтверджує факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

У судовому засіданні з`ясовано, що встановлення факту постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з померлим потрібно позивачу для прийняття спадщини.

Таким чином, суд вважає, що факт проживання однією сім`єю позивача ОСОБА_1 з померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкодавцем ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу не менш як п`ять років підтверджується вищезазначеними письмовими доказами та показаннями свідків, а тому суд вважає доведеним даний факт.

Однак, щодо позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування на транспортні засоби суд зазначає наступне.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст.1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 ЦК України).

Відповідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини ст.1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Стаття 1296 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Згідно ч.1 ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно п.3.1 Інформаційного листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно Постанови Верховного Суду від 22.09.2021 року у справі № 227/3750/19 визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Як встановлено судом у постанові приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом роз`яснено позивачу підставу такої відмови - не надано рішення суду, яке набрало законної сили, та яке підтверджує факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, так як судом встановлено даний факт в судовому засіданні і встановлення такого факту буде мати правові наслідки для позивача, а саме: таке рішення суду буде підставою для отримання у нотаріуса свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , то суд відмовляє позивачу у задоволенні вимог про визнання права власності в порядку спадкування за законом, оскільки перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку відсутні.

Відповідно ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

А тому позов підлягає задоволенню в тій частині, що ґрунтується на законі, підтверджена встановленими обставинами та наданими суду доказами.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 89, 141, 211, 247, 259, 263-265, 315, 319 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 1216, 1218, 1220, 1268, 1269, 1270, 1297 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з червня 1997 року по ІНФОРМАЦІЯ_2.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 19 червня 2024 року.

Суддя: С.М.Телегуз