_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3033/24
РІШЕННЯ

1ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Тіщенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд -

ВСТАНОВИВ:

03.04.2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мухамеджанов О.С., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 204 271,21 грн., з яких 104 271,21 грн. матеріальна шкода та 100 000,00 грн. моральна шкода; судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2024 року вказану справу розподілено судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 25.04.2024 року прийнято до розгляду та відкрито позовне провадження у цивільній справі № 947/11241/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди Розгляд цивільної справи призначено у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 24.09.2024 рокузаяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мухамеджанова О.С. про забезпечення позову по даній цивільній справі задоволено. Накладено арешт на транспортний засіб марки ТОYОТА СОRОLLА, VIN НОМЕР_3 , р/н НОМЕР_4 , 2008 року випуску, об`єм двигуна 1598 см3, який зареєстрований на ім`я відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 25.11.2024 року клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Канікаєва Ю.О. про витребування доказів залишено без розгляду, оскільки згідно зі ст.222 ЦПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Судом встановлено, що предметом спору по даній справі є стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 07.01.2024 року.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV.

У цьому законі визначено, що особами відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону).

У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше 3-х робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) зазначено, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик.

Представник позивача пояснив, що той факт, що автомобіль відповідача є застрахованим в ПАТ «НАСК`Оранта» їм стало відомо після подання представниками відповідача відзиву на позов, оскільки позивач не зверталась до страхової компанії щодо виплат пов`язаних з її майновим інтересом, пов`язаним внаслідок заподіяння шкоди здоров`ю, а відповідач не повідомила належним чином страхову компанію про настання страхового випадку, протилежного суду не надано, тому позивач в частині вимоги про стягнення майнової матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП просила закрити провадження.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 25.11.2024 року прийнято відмову представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мухамеджанова О.С. в частині позовних вимог про стягнення майнової шкоди, заподіяної внаслідок ДТП в сумі 104271,21 грн. та провадження в цієї частині позовних вимог закрито.

Таким чином, суд розглядає вказану справу в межах позовних вимог про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась, в її інтересах з`явився адвокат Мухамеджанов О.С., який позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

До судового засідання з`явилась відповідач ОСОБА_2 , яка позовні вимоги визнала частково в розмірі 5000 грн. та стягнення пропорційно вказаній сумі судового збору, в решті вимог просила відмовити.

Відповідач у судовому засіданні пояснила, що вона має водійський стаж майже 50 років, будь-яких аварій не здійснювала, 07.01.2024 року по вул.Фонтанська дорога у м.Одеса, приблизно о 16.00 годині, було темно, дощ, відсутнє було освітлення дороги, вонакеруючи автомобілем Toyota Corolla, р/н НОМЕР_4 проїжджаючи неврегульований пішохідний перехід, зняла ногу із педалі швидкості, але побачила раптово на пішохідному переході жінку з собакою, на яку не наїхала та вона не впала, а облокотилася на праве переднє крило автомобіля відповідачки, та могла здійснити забій стегна, але не більше, стогнала. Відповідач вийшла з автомобіля, була у шоковому стані, відразу з`явився чоловік позивачки, який викликав швидку допомогу, приїхав наряд поліції, складав документи, відповідач не була в стані сп`яніння, що показала експертиза. Відповідач запропонувала потерпілій 5000 грн., але чоловік жінки відмовився на вказану суму, між ними відбулась суперечлива розмова. У подальшому ні відповідач, ні позивач не спілкувались, не телефонували один одному, лише у травні на адресу відповідача прийшов кур`єр з судовими документами, з яких її стало відомо про наявність судової справи. Вона наразі є пенсіонеркою та її пенсія складає розмір - 9000 грн.

До судового засідання з`явились представники відповідача адвокати Канікаєв Ю.О., Зайцев М.С., які підтримали пояснення відповідача та просили позовні вимоги задовольнити частково в розмірі 5000 грн. Також, пояснили, що позивач отримала незначні пошкодження здоров`я, тому відсутність складу кримінального правопорушення з боку відповідача, фактично проходила медичні обстеження без лікування, не з`явилась до суду та не надала особисті пояснення, не довела розмір моральної шкоди, не провела експертизу щодо розміру морального відшкодування.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 07.01.2024 року приблизно о 16:50 годині в Київському районі міста Одеси, напроти будинку 78 по вул. Фонтанська дорога водій ОСОБА_2 (відповідач), керуючи автомобілем Toyota Corolla, р/н НОМЕР_4 , здійснюючи рух по проїзній частині вул.Фонтанська дорога, збоку вул. Костанді в напрямку вул. Гаршина, на нерегульованому пішоходному переході допустила наїзд на пішохода ОСОБА_1 (позивач), яка перетинала проїзну частину вул. Фонтанська дорога./а.с.12/

В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) позивач отримала тілесні ушкодження та каретою швидкої медичної допомоги була доставлена до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №1» Одеської міської ради, де лікарями в ході медичного огляду було зафіксовано факт наявності тілесних ушкоджень у позивача: забою м`яких тканин лівого стегна, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою шийного відділу хребта. За результатами наведеного огляду позивач була госпіталізована до нейрохірургічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №1» Одеської міської ради.

Відповідно Довідки про результати розгляду повідомлення про ДТП від 25.01.2024 року вбачається, що згідно з матеріалами ЖЕО №360 від 07.01.2024 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області 07.01.2024 року о 16:41 годині до Чергової частини ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення через телефон «102» про те, що відбулась дорожньо-транспортна пригода навпроти будинку за адресою Фонтантська дорога 78, а саме: автомобіль Toyota Corolla, р/н НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_2 , 1950 року народження, та пішохода ОСОБА_1 ,1966 року народження, в результаті якої остання отримала тілесні ушкодження, госпіталізована до нейрохірургічного відділення КП «МКЛ № 1» ОМР. В ходу медичного огляду зафіксували факт наявності незначних тілесних ушкоджень, а саме забою м`яких тканин лівого стегна, ЗЧМ травма, струс головного мозку, забій шийного відділу хребта, проте вказані пошкодження не відносяться до середньої ступені тяжкості та виключають притягнення водія до кримінальної відповідальності./а.с.14/

Тому, у довідці було вказано, що за даним фактом, завірені належним чином копії матеріалів СО Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області за № 360 від 07.01.2024 року, направити до УПП в Одеській області для вирішення питання про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності за порушення вимог ПДР України, згідно чинного законодавства. Однак, доказів направлення матеріалів до Управління патрульної поліції про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності суду не надано.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач до кримінальної або адміністративної не притягувалась.

Згідно з рапортом інспектора Ендебері Є.А. Управління патрульної поліції в Одеській області автомобіль Toyota Corolla, р/н НОМЕР_4 , перебував під керуванням ОСОБА_2 1950 року народження, збитий пішохід - ОСОБА_1 , 1966 року народження, місце ДТП пішохідний перехід. ОСОБА_1 за наслідком ДТП госпіталізована./а.с.17/

Згідно з довідкою №572 від 07.01.2024 року ОСОБА_1 госпіталізована о 17 годині 30 хвилині до КНП Міська клінічна лікарня №1 ОМР за адресою: 65007, м. Одеса, вул. М`ясоєдовська, 32. Постраждалій рекомендовано огляд Rq-грамма, КТ головного мозку./а.с.18/

Відповідно до Протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.01.2024 року за адресою вул. Фонтанська дорога, 78 слідчим слідчого відділення відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції Шляхтицькою А.Ю., за участю слідчого ОРУП №1 ГУНП в Одеській області капітана поліції Білоусова А. та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (понятий), встановлено обставини ДТП: Вид події - наїзд транспортного засобу на пішохода; Місце події - проїзна частина, пішохідний перехід; Наявність нерівностей та пошкоджень дорожнього покриття (вибоїни, напливи, колійність) - не виявлено; Дорожня розмітка - наявна, номери: 1.3, 1.5, 1.14.2 згідно з Правилами дорожнього руху; Дорожні знаки - наявні, номер 5.38.1 згідно з Правилами дорожнього руху; Умови освітленості - освітлено міським електроосвітленням; Завантаження транспортного засобу - один водій, без запасного водія; ОСОБА_4 системи та рульове кермування - технічно справні, перевірено; Шини - наявні 4; Зовнішні світлові прилади - в працюючому стані; Наявність на місці ДТП слідів контактної взаємодії ТЗ на навколишніми об`єктами, предметами - не виявлено./а.с.19/

Відповідач ОСОБА_2 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди 07.01.2024 року відмовилась підписати протокол та надати письмові пояснення щодо причин відмови від підписання протоколу або свої зауваження щодо обставин справи./а.с.27/

Відповідно до висновку КПП «ООМЦПЗ» OOP №000076, складеному о 19 годині 00 хвилин 07.01.2024 року гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не перебувала у стані сп`яніння.

У подальшому ОСОБА_2 погодилась надати пояснення, з яких вбачається, що остання проживає за адресою: АДРЕСА_1 , документ, що посвідчує її особу - посвідчення водія серії НОМЕР_5 , та вона 07.01.2024 року о 16 годині 30 хвилині керувала автомобілем Toyota Corolla, р/н НОМЕР_4 , був дощ та обмежена видимість, приближаючись до пішохідного переходу, раптово з лівого боку переходила жінка в темному одязі з великою собакою, яка потягнула господарку, після чого вони зіткнулись з автомобілем відповідача та жінка впала, водій залишилась на місці ДТП до приїзду поліції, відповідач намагалась допомогти жінці, але собака не підпускала, на місце події було викликано швидку медичну допомогу та її чоловіка./а.с.31/

Таким чином, ОСОБА_2 визнала той факт, що 07.01.2024 року о 16 годині 30 хвилині здійснюючи керування джерелом підвищеної небезпеки автомобілем Toyota Corolla, р/н НОМЕР_4 , здійснила наїзд на ОСОБА_1 .. Керування автомобілем Toyota Corolla, днз НОМЕР_4 здійснювала на підставі посвідчення водія.

Наведеними діями ОСОБА_2 завдала фізичних та моральних пошкоджень і страждань ОСОБА_1 .

З 07.01.2024 року по 09.01.2024 року ОСОБА_1 перебувала на госпіталізації у КНП Міська клінічна лікарня №1 ОМР, що підтверджується довідкою від 12.01.2024 та виписним епікризом №286 за формою №027/о. Короткий анамнез: травма під час ДТП. Повний діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій шийного відділу хребта, забій м`яких тканин правого стегна. Терапія: протинабрякова, протизапальна, симптоматична терапія. Рекомендовано: лікування у невролога за місцем проживання, консультація реабілітолога за рішенням лікаря-невролога. /а.с.33/

Було виконано: КТ головного мозку, Rо органів грудної клітини, Rо тазу, Rо шийного відділу хребта, ЕКГ ритм. Скарги на головний біль, слабкість, нудоту, біль в ділянці шийного відділу хребта./а.с.34,35/

Наведені травми призвели до тривалої непрацездатності ОСОБА_1 /а.с.42-48/.

З 07.01.2024 року по 10.01.2024 року ОСОБА_1 на підставі висновку лікаря- нейрохірурга КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 ОМР Сальського О.В. №2с98-4н27-84кт-вт83 від 12.01.2024 року визнана непрацездатною.

З 12.01.2024 року по 19.01.2024 року ОСОБА_1 на підставі висновку сімейного лікаря КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 ОМР ОСОБА_5 №594т-н98е-4стс-ктрс від 12.01.2024 року визнана непрацездатною.

З 20.01.2024 року по 29.01.2024 року ОСОБА_1 на підставі висновку сімейного лікаря КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 ОМР Чабан А.С. №3ев3-36ек- 6рхс-2р44 від 20.01.2024 року визнана непрацездатною.

З 10.02.2024 року по 19.02.2024 року ОСОБА_1 на підставі висновку сімейного лікаря КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 ОМР ОСОБА_6 №в45с-ккс8-нтЗн-к856 від 10.02.2024 року визнана непрацездатною.

Також, сімейний лікар КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 ОМР ОСОБА_5 видав направлення ОСОБА_1 на нестаціонарну медичну реабілітацію; на консультацію фізіотерапевта.

Також 17.01.2024 року ОСОБА_1 здійснено МРТ в медичному центрі Медесса: головного мозку (1900 грн), шийного відділу хребта та спинного мозку (1900 грн), органів черевної порожнини, жовчовидних протоків та органів заочеревного простору (3500 грн).

На здійснення вказаних досліджень ОСОБА_1 витратила 7300,00 грн відповідно до визначеної медичним центром Медесса цін за проведення таких дій.

Судом встановлено, що позивачу після знаходження на стаціонарі, невропатологом було призначено лікування наступними медичними препаратами вести норм, аскорутин, тіоцетам, кавинтон-форте, армікор, цераксон, церебровітал, вертигохель, гамалате, та призначено постільний режим, що підтверджено медичними довідками-призначеннями, які є в матеріалах справи./а.с.40-41/.

Із позову вбачається, що на медикаменти, консультації та дослідження у зв`язку з тривалим лікуванням ОСОБА_1 витратила суму в розмірі 20 939,43 грн.

За час непрацездатності у зв`язку із травмами, отриманими внаслідок наїзду автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 на протязі двох місяців не здійснювала господарську діяльність як фізична особа-підприємець.

Відповідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 07.10.2024 року ОСОБА_1 має статус фізична-особа підприємець, зареєстрована з 06.11.1996 року, дата запису 14.03.2005 рік, в стадії припинення не перебуває./а.с.111/.

Так, згідно з довідкою про отримані доходи ГУ ДПС в Одеській області від 13.03.2024 року №1369/ап/13-32-50-08 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за аналогічний період 2023 року (січень-лютий) мала дохід у сумі 40450,65 грн. за січень 2023 року та 35 581,13 грн. за лютий 2023 року./а.с.62/

Представник позивача зазначає, що втрачений ОСОБА_1 заробіток (дохід), внаслідок втрати та зменшення професійної та загальної працездатності, через травми приблизно складає 76031,78 грн., виходячи із доходів за аналогічний період попереднього року.

Враховуючи вищевказані обставини, представник позивача вказує, що життєвий уклад позивача було одночасно змінено шляхом отримання тілесних ушкоджень, які спричинили страждання та обмеження у пересуванні, погіршення стану здоров`я, отримання стресу внаслідок наїзду на неї на пішохідному переході автомобіля, виклику карети швидкої допомоги, проходження обстеження, лікування, знаходження на лікарняному та втрату заробітку, зменшення професійної та загальної працездатності внаслідок травми, поява страху перетину пішохідного переходу, що завдало її моральні страждання, які вона оцінила в розмірі 100000,00 грн.

При цьому представник позивача зазначає, що після ДТП та під час стаціонарного та амбулаторного лікування позивача ОСОБА_2 не здійснювала заходів щодо допомоги ОСОБА_1 ні матеріально, ні морально. Не бажала спілкуватись з приводу завданої нею шкоди та моральних страждань. Представником ОСОБА_2 було запропоновано 1000 грн. компенсації з посиланням на відсутність коштів. Проте, у позові зазначено, що відповідач володіє на праві приватної власності двома квартирами, житловим будинком та земельною ділянкою, уклала договір з адвокатами на загальну суму 40000 грн., що вказує на її платоспроможність.

Поняття «наїзд на пішохода» - це подія, за якої автотранспортний засіб наїхав на людину, до ДТП з вини водія потрібно віднести наїзд на пішохода: на переході, під час руху заднім ходом, на тротуарі, у дворі, з порушенням правил руху, порядку перестроювання транспорту, перевищенням швидкості руху.

До ДТП з вини пішохода слід віднести наступні події: транспорт збив пішохода, який переходив проїжджу частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга, а також в місцях, де встановлено огородження; водій скоїв наїзд на пішохода, який тривалий час стояв на проїжджій частині, при цьому зупинка пішохода не пов`язана із забезпеченням безпеки руху; пішохід рухався по проїжджій частині, коли можна було йти по тротуару або пішохідній доріжці.

Проїзд пішохідних переходів та зупинок транспортних засобів водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Верховний суд у справі №751/4821/17 дійшов висновку, що вимога пункту 18.1 ПДР передбачає, що на нерегульованих пішохідних переходах пішоходи мають перевагу в русі перед транспортними засобами з моменту, коли вони ступили на перехід.

Аналізуючи вказане, вбачається, що наїзд на позивача було скоєно саме з вини відповідача.

Проте, судом встановлено, що відповідач у повному обсязі не визнала своєї провини, надавала суперечливі пояснення як з приводу безпосередньо дорожньо-транспортної пригоди, наполягаючи на тому, що відповідач не впала на пішохідному переході, а облокотилась на праве переднє крило автомобіля, вказувала що не було освітлення на дорозі, у відзиву погодилась на виплату позивачу 7000 грн., але зазначила, що це не визнання позову, а позиція щодо можливого мирового врегулювання спору, яку відповідач готова заплатити за свій спокій. Проте, вказані пояснення суперечать Протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, поясненням відповідача наданим патрульної поліції та відзиву.

Адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Кримінальна відповідальність настає в результаті порушення правил дорожнього руху, що спричинили заподіяння тілесних ушкоджень середньої тяжкості або тяжких тілесних ушкоджень, а також у разі настання смерті потерпілого або потерпілих.

За даним фактом, завірені належним чином копії матеріалів СО Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області за № 360 від 07.01.2024 року, повинні були направлені до УПП в Одеській області для вирішення питання про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності за порушення вимог ПДР України згідно чинного законодавства, однак фактично будучі винуватою відповідач не була притягнута до будь-якої відповідальності.

Цивільно-правова відповідальність настає як наслідок за заподіяну матеріальну або моральну шкоду.

Згідно з частинами 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Тобто, дана стаття регламентує відповідальність водія транспортного засобу.

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та вина зазначеної особи. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі закриття кримінального провадження за правилами КПК України не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності.

При завданні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на особу, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не може бути покладено обов`язок з її відшкодування, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України). Під непереборною силою слід розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за даних умов події (п. 1 ч. 1 ст. 263 ЦК України), тобто ті, які мають зовнішній характер. Під умислом потерпілого слід розуміти, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату (наприклад, суїцид).

В той же час, суд звертає увагу, що судом не встановлено грубу необережність потерпілої особи, оскільки перетин дороги відбувався на нерегульованому пішохідному переході, що встановлено матеріалами справи та не заперечується сторонами, та саме водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Тому, більшою мірою сприяло виникненню дорожньо-транспортної пригоди саме груба необережність та нехтування правилами дорожнього руху з боку відповідача водія автомобіля, як джерела підвищеної небезпеки.

Таким чином, перед потерпілим несуть обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Врахувавши наведені обставини та норми матеріального права, відповідач, як особа, яка керувала джерелом підвищеної небезпеки, повинна нести відповідальність за моральну шкоду, завдану таким джерелом, незалежно від наявності її вини.

Суд зазначає, що сама по собі дорожньо-транспортна пригода є стресовою і небезпечною подією, що полягає у факті настання дорожньо-транспортної пригоди та її наслідках.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із засад розумності та справедливості, з урахуванням глибини фізичних та душевних страждань позивача та з урахуванням матеріального та сімейного стану відповідача, та інших обставин.

Згідно з п. 9 Постанови ВСУ № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що позивач внаслідок ДТП перебувала 1,5 місяця на лікарняному, усі діагнози та медичні довідки, лікування підтверджено компетентними медичними закладами та стороною відповідача не спростовано, адвокатом Канікаєвим Ю.О. надавався коментар медичного характеру з приводу лікування потерпілої особи та застосування за призначенням медичних препаратів, але сторона відповідача не має медичної освіти, крім того зазначив, що пояснення відповідача не відповідають дійсності, зокрема в частині, що не було завдано шкоди здоров`ю позивача, яка при зіткненні з автомобілем, фактично облокотилася на праве переднє крило автомобіля відповідача, однак представник акцентує увагу, що потерпілої було встановлено діагноз - закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій шийного відділу хребта, забій м`яких тканин правого стегна. Відповідач чітко розуміє, як водій зі стажем, що здійснила наїзд на пішохода, але її пояснення в частині «що вона не наїхала на пішохода, та остання не впала, а облокотилася на праве переднє крило автомобіля відповідачки, та могла здійснити забій стегна, але не більше» суперечать поясненням відповідачам, наданим інспектору поліції від 07.01.2024 року, де чітко вказано, що після зіткнення з її автомобілем жінка впала/а.с.31/.

Крім того, представником позивача звернуто увагу на пояснення відповідача про те, що вказана дорога та нерегульований перехід її відомий, однак був дощ та не було міського освітлення дороги, однак вказаний факт спростовується відомостями Протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.01.2024 року з якого вбачається, що асфальтобетонне покриття вологе, місцями мокре, чисте, пошкоджень дорожнього покриття не виявлено, дорога освітлена міським електроосвітленням.

Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, суд приймає до уваги обсяг фізичних, а як наслідок душевних й психічних страждань, які перенесла ОСОБА_1 внаслідок наїзду на неї автомобіля Toyota Corolla, р/н НОМЕР_4 , отримання ушкодження здоров`я, тривалої непрацездатності, втрати на час відновлення роботи та заробітку, проходження медичних обстежень, лікування, зміни звичайного для неї образа життя, докладання додаткових зусиль для відновлення її стану здоров`я.

Наявність зазначених обставин, як кожньої окремо, так і в їх сукупності вказують на достатність підстав завдання позивачці моральної шкоди, внаслідок ДТП, яка мала місце 07.01.2024 р.

Зважаючи на викладене, виходячи з принципів справедливості, виваженості та розумності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 20000,00грн.

Згідно ст.141 ЦПК України, суд пропорційно задоволеним позовним вимогам стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 242,24 грн.

Що стосується стягнення правничої допомоги, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що чинним законодавством передбачено право сторін після ухвалення рішення суду до закінчення судових дебатів у справі зробити заяву про відшкодування судових витрат на підставі ч.8 ст.141 ЦПК України, представник позивача скористався вказаним правом та до закінчення судових дебатів заявив, що заява на відшкодування правничої допомоги та остаточного її розміру буде подано протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення.

Також, представником відповідача до суду було подано клопотання про стягнення з позивача судових витрат у порядку ч.8 ст.141 ЦПК України щодо надання правничої допомоги адвокатом Канікаєвим Ю.О. та адвокатом Зайцевим М.С. в розмірі 40000 грн. та долучити вказані договори до справи.

Таким чином, питання щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу буде вирішено окремо у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 1167, 1168, 1187 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 258-259,263-265,273,354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000,00 (двадцять тисяч) гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір в розмірі 242,24 грн. (двісті сорок дві гривні 24 копійки).

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 18.12.2024 року.

Суддя М. В. Гниличенко