490/4562/24
н/п 2-о/490/200/2024
У Х В А Л А

07 червня 2024 року м. Одеса

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 про визнання особи зниклою безвісти за особливих обставин,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із заявою в якій просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зниклим безвісти за особливих обставин під час виконання бойового завдання внаслідок артилерійського обстрілу поблизу населеного пункту Курдюмівка Бахмутського району Донецької області 19.12.2022 року при безспосередній участі у бойових діях та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ та у зв`язку з виконання обов`язків військової служби і захисту Батьківщини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Так, Цивільним процесуальним кодексом України визначено окреме провадження, яким є вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.3 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Відпоавдно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством.

Особа, зникла безвісти за особливих обставин це особа, зникла безвісти у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру (ст. 1 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин»).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи.

Тому, правовий статус «особи, зниклої безвісти» не є тотожним правовому статусу фізичної особи визнаної в судовому порядку «безвісно відсутньою».

Метою звернення заявника до суду із вказаною заявою є реалізація права заявника на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації як особи, близький родич якої пропав безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національно безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.

Відповідно до п.п. 4 ст. 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Так в матеріалах справи міститься витяг з Єдиного реєстру осіб зниклих безвісти за особливих обставин від 29.06.2023 року в якому зазначено, що ОСОБА_2 02.06.2023 року набув статусу особи зниклої безвісти за особливих обставин.

У зв`язку з чим, для оформлення права на відстрочку в поряду ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення суду про визнання особи безвісти зниклою не є необхідним.

В той же час у разі відмови заявнику у наданні права на відстрочку, заявник не позбавлений права оскаржити вказані дії в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкриті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід відмовити у відкритті провадження.

Керуючись п.1 ч.1ст.186 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 про визнання особи зниклою безвісти за особливих обставин - відмовити.

Повернути заявнику судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. сплачений 03 червня 2024 року за квитанцією № 7 до АТ «Укрсиббанк».

Заяву, разом з доданими до неї матеріалами, повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя