Справа № 643/5157/24
Провадження № 2/643/2932/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2024 Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Скотаря А.Ю., за участю секретаря судового засідання Ширіної Я.В., розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

установив:

КП «Харківські теплові мережі» звернулось до суду з позовом в обґрунтування якого зазначило, що відповідач зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 і є споживачем послуг з теплопостачання. Відповідач не сплачував в повному обсязі за послуги теплопостачання, що призвело до утворення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.01.2017 до 31.03.2024 у розмірі 87193,60 грн, за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 до 31.03.2024 у розмірі 646,80 грн, за послугу з постачання гарячої води за період з 01.01.2017 до 31.03.2024 у розмірі 4949,64 грн, за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 до 31.03.2024 у розмірі 374,88 грн, інфляційні витрати у розмірі 3725,26 грн, 3% річних у розмірі 1411,82 грн, а всього 98302,00 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Ухвалою суду від 22.05.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано.

Суд, дослідивши письмові докази, установив такі факти і відповідні ним правовідносини: відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10, 13) і є споживачем послуг, які надає позивач.

Згідно з розрахунками, через несплату послуг за відповідачем виникла заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.01.2017 до 31.03.2024 у розмірі 87193,60 грн, за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 до 31.03.2024 у розмірі 646,80 грн, за послугу з постачання гарячої води за період з 01.01.2017 до 31.03.2024 у розмірі 4949,64 грн, за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 до 31.03.2024 у розмірі 374,88 грн, інфляційні витрати у розмірі 3725,26 грн, 3% річних у розмірі 1411,82 грн, а всього 98302,00 грн (а.с. 4-7).

Обов`язок споживача своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги, у тому числі і за послуги постачання теплової енергії та гарячої води, передбачений ст. 68 ЖК України, ст.ст. 9, 21, 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Заяв про застосування строків позовної давності відповідачем не подано.

Тлумачення частини третьої статті 267 ЦК України дозволяє зробити висновок, що в ній встановлені суб`єктивні межі застосування позовної давності. Тобто такі випадки, до яких позовна давність не застосовується судом, оскільки відсутня відповідна заява сторони у спорі. Без заяви сторони у спорі позовна давність судом, за власною ініціативою, застосовуватись не може за жодних обставин (постанова КЦС ВС від 28.11.2018 у справі № 753/12382/15-ц).

Статтею 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Правом вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також трьох процентів річних кредитор наділений у силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

За змістом ч. 2 ст. ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних як складова грошового зобов`язання та особлива міра відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Саме такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18).

Згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

05.03.2022 Кабінетом міністрів України прийнято Постанову № 206 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» (далі Постанова), яка набрала чинності 06.03.2022 і застосовується з 24 лютого 2022 року. Абзац 1 п. 1 даної Постанови встановлює, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Згідно із розрахунком інфляційні витрати та 3% річних нараховані позивачем за період з березня 2019 року до 31.01.2022 (а.с. 7), тобто до введення в дію в Україні воєнного стану, отже приписи п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України позивачем дотримані.

Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що має бути задоволеним.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст.ст. 64, 68 ЖК України, ст.ст. 9, 21, 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 257, 267, 541, 610, 625 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 82, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.01.2017 до 31.03.2024 у розмірі 87193,60 грн, за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 до 31.03.2024 у розмірі 646,80 грн, за послугу з постачання гарячої води за період з 01.01.2017 до 31.03.2024 у розмірі 4949,64 грн, за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 до 31.03.2024 у розмірі 374,88 грн, інфляційні витрати у розмірі 3725,26 грн, 3% річних у розмірі 1411,82 грн, а всього 98302,00 грн (дев`яносто вісім тисяч триста дві гривні 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір у розмірі 3028,00 (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Дані позивача: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», місцезнаходження: м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, код ОКПО 31557119.

Дані відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його оголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Ю. Скотар