ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7158/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
04 грудня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Сирбул О. Ф.
за участю секретаря Кушнір А. А.
позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у порядку загального позовного провадження в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,
У червні 2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту- відповідач, ОСОБА_3 ), третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.
Вимоги позову обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 10 жовтня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З серпня 2016 року ОСОБА_3 проживає окремо, спільна дитина весь час проживала з батьком, мати не спілкується з дитиною, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться його навчанням, не цікавиться його здоров`ям, не приїздить до нього, не приймає участь у його вихованні. Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 31.05.2018 шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з ОСОБА_3 на корить ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 08.02.2018 і до досягнення ним повноліття. Позивач самостійно здійснює утримання, виховання та опіку над спільною з відповідачем дитиною.
За таких обставин позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно їх спільного неповнолітнього сина.
Ухвалою суду від 05.07.2024 позовну заяву залишено без руху.
Позивач належним чином та у встановлений судом строк усунув вказані недоліки.
Ухвалою суду від 11.07.2024 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
15.10.2024 від третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації надійшов висновок про доцільність позбавлення батьківських прав.
Ухвалою суду від 17.10.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено висновок третьої особи до матеріалів справи.
Ухвалою суду від 17.10.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.
У судовому засіданні позивач надав пояснення, вказав, що з 2014 перебував у шлюбі з відповідачем, у 2015 році народився син, рік прожили разом потім вона поїхала до матері в Санкт-Петербург, після цього вона декілька разів приїздила в гості в Україну. Залишилася жити у Російській Федерації. Син з 2016 року постійно проживає з позивачем, проживають у будинку у трьох, позивач, мати позивача та син. Відповідач з сином не спілкується, рішення суду про стягнення аліментів не виконується. На війському обліку позивач не перебуває, повістку не вручали.
Представник позивача у судовому засіданні надала пояснення, зазначила, що відповідач є громадянкою Російської Федерації, будь-якої участі в житті сина не приймає, аліменти не сплачує, позивач самостійно виховує і утримує сина.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про місце, дату і час розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила, відзив та будь-які заперечення проти позову до суду не подавала.
Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві у судове засідання не з`явився, повідомлений у встановленому законом порядку, в матеріалах справи міститься лист про розгляд справи без присутності представника служби.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 10 жовтня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі.
У шлюбі народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 03 лютого 2015 року (а. с. 14).
Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 31.05.2018 шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з ОСОБА_3 на корить ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 08.02.2018 і до досягнення ним повноліття.
06.07.2018 Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист щодо стягнення ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 08.02.2018 і до досягнення ним повноліття (а.с. 29-30).
Відповідно до довідки закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 634 Дарницького району м. Києва малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відвідував зазначений заклад з 01.09.2019 по 31.08.2021. За цей час вихованням та доглядом за дитиною займався виключно батько, ОСОБА_1 (а.с. 22).
Як вбачається довідки спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 113 технологічого та спортивного профілю навчання, вихованням малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , займається виключно батько ОСОБА_1 , натомість мати дитини, ОСОБА_3 , навчанням дитини не цікавилась, участі у шкільних заходах не брала та до школи не приходила (а.с 19).
Відповідно до довідки комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дарницького району м. Києва" № 65 від 19.01.2024 малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спостерігається у центрі з 23.07.2020 і по сьогодні. На профілактичні прийоми та з приводу захворювань дитина приходить виключно з татом та бабусею. Всі рекомендації щодо лікування дитини, проведення профілактичних оглядів та щеплень виконувалися в повному обсязі батьком дитини (а.с. 28).
Згідно висновку Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації № 101-9784 від 14.10.2024 орган опіки та піклування Дарницького району міста Києва вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 щодо малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з тим, що вона ухилилася від виховання та утримання дитини (а. с. 80-81).
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Відповідно до ст. 164 ЦК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 роз`яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач, свідомо ухиляється від виховання своїх батьківських обов`язків щодо своєї дитини. Ухилення його від виконання батьківських обов`язків полягає у свідомому самоусуненні відповідача від виховання сина, піклування про його здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створення належних умови для розвитку її природних здібностей та готування його до самостійного життя та праці, що в свою чергу вказує на наявність законних підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.
Слід зазначити, що ст. 166 СК України передбачає правові наслідки позбавлення батьківських прав, зокрема, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.
Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Це означає, що батьки, позбавленні батьківських прав, втрачають усі права, основані на факті спорідненості з дитиною. Маються на увазі ті права, що належать батькам і здійснюються ними до досягнення дитиною повноліття.
Тобто, батьки втрачають перш за все право на виховання дітей з усіма пов`язаними з цим правомочностями, вони не можуть вирішувати питання виховання дитини вдома, а також передати її на виховання іншим особам, дитячим закладам, визначати місце проживання дитини, відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, давати згоду на усиновлення, бути опікуном, піклувальником, не можуть бути усиновителями. Той з батьків, якого позбавлено батьківських прав, втрачає право обирати місце проживання дитини, дозволяти або забороняти виїжджати до іншої країни.
Враховуючи зазначене, суд, оцінюючи наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази, в їх сукупності та взаємозв`язку, вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав стосовно її сина.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 150, 164, 165 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 12, 81, 141, 259, 265, 268, 273, 280, 353, 354 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав- задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: