11.06.2024 Справа № 756/1572/24
унікальний № 756/1483/24
провадження № 2/756/1981/24
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Майбоженко А.М.,
секретаря Приходько К.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Представник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 03.09.2022 року між сторонами був укладений Договір про відкриття кредитної лінії №1082-2625, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 6 000 грн., строком на 300 днів, з базовим періодом - 14 днів, за зниженою процентною ставкою - 2,5 % в день, стандартною процентною ставкою - 3,00 % в день, реальною річною процентною ставкою 1 139 965%.
Позивач всі зобов`язання, які були покладені на нього згідно істотних умов договору виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленому договором.
Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 05.01.2024 року утворилась заборгованість за кредитом у загальному розмірі 58 980 грн., яка складається із 6 000 грн. - заборгованості за кредитом, та простроченої заборгованості у розмірі 52 980 грн.
Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності, а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 28 980,00 грн., за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 30 000 грн.
Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 30 000 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 6 000 грн., прострочену заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 24 000 грн.
У відзиві відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 6000 грн. - суми кредиту та проценти за користування кредитом протягом 14 днів у розмірі 2 520 грн. Посилався на те, що вимога про нарахування та сплату відсотків, є завищеною, не відповідає передбаченим у ч. 3 ст. 509 та ч.3 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності є несправедливо непомірним тягарем для відповідача. Крім того, позивач включив у договір із споживачем умови, які є несправедливими щодо нарахувань відсотків всупереч ч. 1-5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, розглядати справу за його відсутності та не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.
Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю її учасників.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 03.09.2022 року відповідачем був підписаний договір №1082-2625, за умовами якого йому надано кредит у розмірі 6000 грн, строком кредитування 300 днів - до 30.06.2023 року, за користування кредиту у заявлений строк нараховуються проценти, відповідно до п. 4.9 кредитного договору реальна річна процентна ставка на дату кладення договору становить 1 139965%, та у відповідності до п. 4.10 орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору (за весь строк кредитування) складає 60 000 грн., та включає себе суму відсотків у розмірі 54 000 грн.
Також, у договорі зазначено, що кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу.
До позову додано копію довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» від 03.09.2022 року про переказ коштів на картковий рахунок № НОМЕР_1 та лист АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LigPay на підставі договору №4010 від 02.12.2019 року (а.с. 10, 38-43).
Позивачем надана копія розрахунків заборгованості за кредитним договором №1082-2625 від 03.09.2022 року, відповідно до якої ОСОБА_1 станом на 05.01.2024 року має заборгованість у розмірі 58 980 грн, яка складається з 6 000 грн прострочена заборгованість за кредитом, 52 980 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Позивач, застосовуючи до позичальника Програми лояльності просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №1082-2625 від 03.09.2022 року у загальному розмірі 30 000 грн., яка складається з 6 000 грн прострочена заборгованість за кредитом, 24 000 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові та ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до п. 4.6. вищевказаного кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно, починаючи з першого дня видачі кредиту та до дати фактичного повернення всієї суми кредиту в наступних розмірах: стандартна процентна ставка - 3,00 % за кожен день прострочення кредитом (застосовується протягом усього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/або пільговою ставкою). Пільгова процентна ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом протягом першого базового періоду (14 днів); знижена процентна ставка становить 2,50 % за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору.
Відповідно до пункту 4.8 вищевказаного кредитного договору, строк кредитування, тобто, строк, на який надається кредит позичальнику, складає 300 календарних днів (до 30.06.2023 року) з моменту перерахування кредиту позичальнику, строк договору є рівним строку кредитування.
Базовий період - період (строк) протягом якого боржник (позичальник) буде сплачувати саме відсоток за користування кредитом (в даному випадку -14 днів) (пункт 4.4 Договору), а строк кредитування - строк на який видаються грошові кошти позичальнику, якими він може користуватися (в даному випадку 300 днів) (пункт 4.8 договору).
Відповідно до п. 2.3. кредитного договору для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендував позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого базового періоду строку кредитування згідно розрахунку у вигляді таблиці, відображеній у договорі.
Відповідно до п. 4.10 договору передбачена орієнтовна вартість кредиту (за весь строк кредитування складає 60 000 грн та включає а себе суму кредиту та проценти за користування кредитом 54 000 грн).
Отже, сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування з 03.09.2022 року по 30.06.2023 року за користування кредитними коштами.
Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору.
Як вбачається з розрахунку заборгованості, кредитодавцем за період з 03.09.2022 року по 16.09.2022 року нараховано відсотки за зниженою процентною ставкою - 2,5 % в день, з 17.09.2022 року - за стандартною процентною ставкою 3,0 % в день.
Як вже встановлено судом відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 1082-2625 від 03.09.2022 року станом на 05.01.2024 року становить 58 980 грн, з яких: 6000 грн - основний борг, 52 980 грн - заборгованість за відсотками.
Розрахунок заборгованості містить розмір відсоткової ставки, суми нарахувань за кожний окремий проміжок часу, у тому числі окремо по відсотках, тілу кредиту, суму нарахувань по кожному з видів зобов`язань.
Відповідачем не було спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості. Відповідач не оспорював даний кредитний договір у судовому порядку.
Суд не бере до уваги твердження відповідача щодо необхідності зменшення розміру процентів за користування кредиту, оскільки позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 28 980 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 30 000 гривень.
Суд не вбачає підстав для застосування ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», на яку посилався відповідач щодо застосування у договорі із споживачем умов, які є несправедливими щодо нарахувань відсотків, оскільки він помилково ототожнив проценти за користування кредитом, що регулюються ст.ст. 1048,1056-1 ЦК України та нараховуються протягом строку договору та компенсацію (штраф, пеня) за невиконання зобов`язання за договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості, позивач не нараховував штраф та пеню за не виконання зобов`язання відповідачем.
Суд вважає, що відповідач не виконав своїх зобов`язань перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс», що призвело до порушення прав останнього.
Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані доказиу сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, та вирішує стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії №1082-2625 від 03.09.2022 у загальному розмірі 30 000 грн. враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу.
Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачки на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн.
Враховуючи вищенаведене, ст. 526, 610, 1049, 1050 та 1054 ЦК України, та керуючись ст. 9-14, 19, 23, 27, 133, 141 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором №1082-2625 від 03.09.2022 року:
-6 000 (шість тисяч) гривень 00 копійок - простроченої заборгованості за кредитом;
-24 000 (двадцять чотири тисячі) гривень 00 копійок - простроченої заборгованості за нарахованими процентами;
-2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок - сплаченого судового збору.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Майбоженко