Номер провадження: 22-ц/813/5014/24
Головуючий у першій інстанції Бузовський В. В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

20.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Коновалової В.А. (суддя доповідач), Стахової Н.В., Кострицького В.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 березня 2024 року,

за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради про визнання дій неправомірними, визнання висновку неправомірним, відшкодування моральної шкоди, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: лікар Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради Стоєва Ганна Григорівна, Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання бездіяльність неправомірною

в с т а н о в и в:

Суворовський районний суд м. Одесирішенням від 11 березня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради про визнання дій неправомірними, визнання висновку неправомірним, відшкодування моральної шкодивідмовив.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою безпосередньо до суду апеляційної інстанції в порядку ст. 355 ЦПК України.

В апеляційній скарзі скаржник просить звільнити її від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як учасника бойових дій.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.04.2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху, запропоновано скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги, щодо сплати судового збору.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, Одеський апеляційний суд в ухвалі від 08.04.2024 року зазначив, що згідно із пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) зазначено, що «відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VIсуд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18)».

З матеріалів цивільної справи вбачається, що ОСОБА_1 оскаржує в апеляційному порядку судове рішення у справі, предметом якої є визнання бездіяльності неправомірною, визнання дій неправомірними, визнання висновку неправомірним, відшкодування моральної шкоди.

Отже, зазначена справа не пов`язана із захистом порушених прав ОСОБА_1 як учасника бойових дій, тому вона не звільнена від сплати судового збору за подання вказаної апеляційної скарги.

За таких обставин, посилання скаржника на звільнення від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» не заслуговують на увагу, оскільки не пов`язані із захистом порушених прав, як учасника бойових дій.

Приймаючи до уваги зазначене, а також конституційний принцип рівності сторін перед законом і судом, апеляційний суд вважав, що скаржник як сторона у справі має виконувати встановлений законодавством обов`язок сплати судового збору, а тому клопотання про звільнення скаржника від сплати судового збору підлягає відмові.

На виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 08.04.2024 року скаржником надано заяву.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 17.04.2024 року відмовив у задоволенні клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України Про судовий збір, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Із системного аналізу ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що єдиною підставою для зменшення розміру судового збору є врахування судом майнового стану сторони, і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

На обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору скаржником не надано жодного доказу на підтвердження її майнового стану, крім довідки з якої вбачається, що скаржник перебуває на військовій службі.

Одеський апеляційний суд продовжив ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Копію ухвали Одеського апеляційного суду від 17.04.2024 року отримано ОСОБА_1 15.05.2024 року, що підтверджується її особистим підписом на розписці.

До теперішнього часу, на адресу апеляційного суду не надходило заяви на усунення недоліків апеляційної скарги ОСОБА_1 .

При перевірці, у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про судовий збір», зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України встановлено, що відсутні дані про сплату ОСОБА_1 судового збору по даній справі.

Отже, недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі Одеського апеляційного суду від 08.04.2024 року скаржником не усунуті.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 185 ЦПК Україниякщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи зазначені обставини, оскільки скаржником, у встановлений в ухвалі суду від 19.04.2024 року строк недоліки апеляційної скарги не усунуто, тому апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути скаржнику.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає скаржнику, повторно звернутися до апеляційного суду із апеляційною скаргою після усунення обставин, які стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 березня 2024 року, повернути скаржнику.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 ЦПК України.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення апеляційної скарги не позбавляє її права на повторне подання апеляційної скарги після усунення обставин, які стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді В.А. Коновалова

Н.В. Стахова

В.В. Кострицький