1Справа № 0818/9572/2012 6/335/145/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевській районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Куян О.С., розглянувши заяву приватного виконавця Запорізького округу Шавлукової Заіри Арсенівни, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс», ОСОБА_1 , про заміну стягувача у виконавчому провадженні, -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець Запорізького округу Шавлукова З.А. звернулась до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

В обґрунтування заяви зазначено, що на виконанні приватного виконавця Запорізького округу Шавлукової З.А. перебуває виконавче провадження №64434161 з виконання виконавчого листа, який виданий 28.05.2013 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, у справі №0818/9572/2012, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості у розмірі 1 666 198,36грн., судових витрат 910 грн.

29.04.2024 на адресу приватного виконавця надійшла заява представника боржника, у якій повідомлено, що права стягувача ПАТ «Родовід Банк», перейшли в порядку правонаступництва до ТОВ «Фінансова компанія «Ю-Бейс».

Посилаючись на викладене, приватний виконавець просить суд замінити ПАТ «Родовід Банк» в якості стягувача у виконавчому провадженні №64434161 за виконавчим листом №0818/9572/2012, виданим 28.05.2013 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості у розмірі 1 666 198,36грн., судових витрат 910 грн., на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Ю-Бейс».

У судове засідання, призначене на 17.06.2024 учасники розгляду заяви не з`явились.

Від боржника ОСОБА_1 надійшла заява, в якій вона просить розглянути заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечувала.

Від приватного виконавця Запорізького округу Шавлукової З.А. надійшла заява, в якій вона просить розглянути заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні за її відсутності.

ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 про день, час та місце розгляду справи повідомлялися судом шляхом направлення судових повісток за адресою місцезнаходження юридичної особи ПАТ «Родовід Банк» та місцем проживання ОСОБА_2 . Судові повістки було отримано уповноваженою особою ПАТ «Родовід Банк», що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, а судові повістки, адресовані ОСОБА_2 не були вручені адресату та повернулися до суду не врученими з відмітками поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». ТОВ «Фінансова компанія «Ю-Бейс» повідомлялось про дати судових засідань шляхом відправлення повісток в електронному вигляді до їх електронного кабінету в підсистемі Електронний суд, та вказані повістки були отримані юридичною особою.

Таким чином, судом вжиті заходи щодо повідомлення заінтересованих осіб ПАТ «Родовід Банк», ТОВ «Фінансова компанія «Ю-Бейс», ОСОБА_2 , проте вони у судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв від них до суду не надходило.

Враховуючи положення п. 3 ч. 8, ч. 10 ст. 128, ч. 3 ст. 432 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви за відсутності ПАТ «Родовід Банк», ТОВ «Фінансова компанія «Ю-Бейс» та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , а також за відсутності приватного виконавця.

Дослідивши заяву про заміну сторони, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 34/СЖ-006.08.2 від 10 квітня 2008 року та кредитний договір № 34/СЖ-007.08.2 від 10.04.2008 року. Згідно вказаного договору, Банк надав позичальнику два кредити на споживчі цілі, кожний з них по 39 600 доларів США зі строком повернення до 10.04.2011 з процентною ставкою 15% річних за користування кредитом.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами між Банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 34/СЖ-006.08.2 від 10.04.2008 та договір поруки № 34/СЖ-007.08.2 від 10.04.2008, відповідно до п. 1.1. яких поручитель зобов`язався солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов`язань Боржником за кредитними договорами.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у цивільній справі № 0818/9572/2012 від 18.12.2012, яке було змінено рішенням апеляційного суду Запорізької області від 16.04.2013, стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № 34/СЖ-006.08.2 від 10.04.2008 у розмірі 833 099 грн. 18 коп., з яких прострочена заборгованість за кредитом 316 493 грн. 30 коп.; прострочена заборгованість за процентами 100 056 грн. 29 коп.; пеня 416 549 грн. 59 коп.; стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № 34/СЖ-007.08.2 від 10.04.2008 у розмірі 833 099 грн. 18 коп., з яких прострочена заборгованість за кредитом 316 493 грн. 30 коп.; прострочена заборгованість за процентами 100 056 грн. 29 коп.; пеня 416 549 грн. 59 коп.; стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» 910 грн. судових витрат з кожного.

На виконання вказаного рішення суду, Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 28.05.2013 видано виконавчий лист № 0818/9572/2012, де боржником є ОСОБА_1 , а стягувачем ПАТ «Родовід Банк».

Згідно наявних на виконавчому листі відміток, вказаний виконавчий лист неодноразово надходив на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби. Востаннє, 27.12.2020 виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Державним виконавцем зроблено відмітку на виконавчому листі про те, що залишок боргу складає 1 577 875,97 грн., залишок виконавчого збору 157 787,59 грн.

Відповідно до інформації, яка надана Вознесенівським районним ВДВС у м. Запоріжжя Південного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на запит суду, та міститься в матеріалах справи, в провадженні ВДВС перебували виконавчі провадження з примусового виконання зазначеного рішення суду, державним виконавцем здійснювались дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду, у тому числі, передавалось на реалізацію нерухоме майно, яке було зареєстровано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно договору № 1 про відступлення права вимоги від 16.12.2021, який укладено між ПАТ «Родовід банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Родовід Банк», та ТОВ «Фінансова компанія «Ю-Бейс», який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 3569, Банк відступив Новому кредитору ТОВ «Фінансова компанія «Ю-Бейс» право вимоги до позичальників та поручителів, у тому числі за кредитними договорами, які укладено із ОСОБА_2 та договорами поруки, які укладені із ОСОБА_1 .

Як зазначено у заяві приватного виконавця, наразі виконавче провадження №64434161 з виконання вищезазначеного листа, перебуває на виконанні у приватного виконавця Запорізького округу Шавлукової З.А.

Приватний виконавець Шавлукова З.А. звернулась до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження за виконавчим листом № 0818/9572/2012 з ПАТ «Родовід Банк» на ТОВ «Ю-Бейс», оскільки у виконавчому провадженні, де боржниками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , заміна сторони стягувача не відбувалась. Стягувачем за виданим Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя виконавчим листом № 0818/9572/2012 залишається ПАТ «Родовід Банк».

Ухвала Оджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.05.2023 та 02.10.2023 заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Лєлікова Сергія Олеговича про процесуальне правонаступництво, залишено без задоволення. Вказані ухвали набрали законної сили.

Частиною першою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково бере на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Таким чином, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Однією із засад виконавчого провадження є диспозитивність (стаття 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Принцип диспозитивності це надання особам, які беруть участь у справі, можливості вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд.

Аналіз наведених норм права дає право на висновок про те, що виконавче провадження, хоч і є завершальною стадією судового провадження, проте не є обов`язковою стадією, а є примусовим виконанням судових рішень, у разі коли боржник не виконує такі добровільно, та може бути порушено виключно за заявою стягувача, тобто обов`язковою підставою для здійснення виконавчого провадження є волевиявлення особи, на користь якої ухвалено судове рішення (стягувача у виконавчому провадженні), якщо вона бажає виконувати судове рішення у примусовому порядку.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що хоч вимоги статті 442 ЦПК України прямо і не виключають можливість звернення приватного виконавця із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, проте, враховуючи мету і призначення цього інституту процесуального права, без волевиявлення такої особи, неможливо залучити її до виконавчого провадження як стягувача. Це порушує принцип диспозитивності, який безумовно діє і на стадії виконавчого провадження.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви приватного виконавця про заміну стягувача за виконавчим листом № 0818/9572/2012, виданим 28.05.2013 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід банк» заборгованості у розмірі 1 666 198,36 грн., судових витрат у розмірі 910 грн., слід відмовити, оскільки така заява подана не стягувачем чи його правонаступником, а самим приватним виконавцем, без згоди стягувача, що не узгоджується із метою подання такої заяви.

Суду не надходило доказів того, що ТОВ «Фінансова компанія «Ю-Бейс» ініціювала перед приватним виконавцем питання про звернення до суду із заявою про заміну стягувача, а також, що ТОВ «Фінансова компанія «Ю-Бейс» надавало приватному виконавцю документи на підтвердження переходу до них прав вимоги до боржника ОСОБА_1 від ПАТ «Родовід Банк».

Походження долучених до заяви документів не встановлено, вони не завірені у встановленому закону порядку уповноваженою особою ТОВ «Фінансова компанія «Ю-Бейс».

Слід зазначити, що ухвалами Оджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.05.2023 та 02.10.2023 заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Лєлікова Сергія Олеговича про процесуальне правонаступництво, залишено без задоволення, з аналогічних підстав, оскільки вони були подані боржником.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.05.2024, касаційну скаргу ОСОБА_3 , яка подана її представником адвокатом Леліковим Сергієм Олеговичем, залишено без задоволення. Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 12 грудня 2023 року залишено без змін.

У вказаній постанові Верховний суд дійшов висновку, що ухвала Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2023 року, якою відмовлено у заміні стягувача є законною та обґрунтованою, оскільки із такими заявами повинна звертатись сторона стягувача.

Керуючись ст. ст. 55, 442, 259-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву приватного виконавця Запорізького округу Шавлукової Заіри Арсенівни, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс», ОСОБА_1 , про заміну стягувача у виконавчому провадженні залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги у 15-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.В. Гашук