Справа № 209/4062/23
Провадження № 6/209/170/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Решетник Т.О., розглянувши матеріали заяви боржника (відповідача) ОСОБА_1 , про розстрочення виконання судового рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21.11.2023 по цивільній справі №209/4062/23, -

ВСТАНОВИВ:

12.06.2024 Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.11.2023 в справі № 209/4062/23 на 6 років зі сплатою рівними частинами в сумі 1 574,24 грн. щомісячно, з моменту постановления ухвали про розстрочення виконання рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.11.2023 року в справі № 209/4062/23.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що заява не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства, а тому є підстави для її повернення без розгляду з огляду на наступне.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовані відповідними нормами Розділу VІ ЦПК України.

Відповідно до положень ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Водночас, загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення викладені у статті 183 ЦПК України.

Відповідно до абзацу 2 ч.2ст.183ЦПК України, до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Слід врахувати, що справи за заявами про розстрочення виконання судового рішення розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими ст. 435 ЦПК України, з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Згідно ч. 4 ст. 183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Вказана норма статті ЦПК України є спеціальною нормою, яка ставить вимоги до відповідних заяв, скарг, носить імперативний характер та не містить будь-яких виключень, в тому числі право суду на залишення заяви без руху.

Практика Європейського суду з прав людини, виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу наглядним є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того, судом враховується правова позиція Верховного суду у поставні від 05.11.2020 по справі № 591/1581/20, де ним зазначено, що вимога про надання доказів надіслання (надання) копії заяви, скарги, клопотання чи заперечення іншим учасникам справи (провадження) стосується подання таких на стадії виконання судового рішення (розділ VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)»).

Натомість, як убачається з поданих матеріалів заяви, у порушення ч. 2 ст. 183 ЦПК України, заявником не надано доказів надіслання (надання) її копії з додатками іншим учасникам справи, а саме позивачу АТ КБ «ПриватБанк»,

З урахуванням викладеного та строків розгляду заяви, суд дійшов висновку, що заяву про розстрочення виконання судового рішення слід повернути заявнику без розгляду та вважає за можливе роз`яснити, що її повернення з підстав, передбачених ч.4 ст. 183 ЦПК України, не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що зумовили її повернення.

На підставі викладеного, керуючись ч.2, 4 ст. 183, 258-261, 353, 354, 435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву боржника (відповідача) ОСОБА_1 , про розстрочення виконання судового рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21.11.2023 по цивільній справі № 209/4062/23, - повернути заявнику без розгляду.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.О. Решетник