КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Кафідова О.В.
№ 22-ц/824/8862/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 754/16338/19

01 травня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А.

при секретарі - Смолко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Акціонерного товариства «Сенс Банк» Пересунька Сергія Сергійовича на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 31 січня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Панченко О.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк", що змінило назву на АТ "Сенс Банк", Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» м.Київ Тарасенка Ігоря Миколайовича, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк Золтан Золтанович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чайка Ірина Григорівна про визнання незаконними дій державного реєстратора, скасування реєстрації речового права та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк", що змінило назву на АТ "Сенс Банк", Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» м.Київ Тарасенка Ігоря Миколайовича, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк Золтан Золтанович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чайка Ірина Григорівна про визнання незаконними дій державного реєстратора, скасування реєстрації речового права та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що 12 липня 2006 року між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ "Укрсоцбанк" укладено кредитний договір № 032/29-174К, згідно якого відповідач надав позивачу кредит в розмірі 99 000 доларів США. У рахунок забезпечення зобов`язань за кредитним договором між ОСОБА_1 та АТ "Укрсоцбанк" укладено Іпотечний договір №02-10/1956 від 12 липня 2006 року, за змістом якого ОСОБА_1 як іпотекодавець надала в забезпечення своїх зобов`язань за Кредитним договором в іпотеку належну їй на праві власності трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

13 листопада 2009 року АТ "Укрсоцбанк" направив позивачці листа з вимогою погашення усієї суми боргу негайно. Даний лист позивачка отримала 17 листопада 2009 року.

Згодом у 2014 році відповідач звертався до Деснянського районного суду м.Києва із позовом про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором, однак ухвалою суду від 15 грудня 2014 року у справі №754/15908/14-ц позов було залишено без розгляду у зв`язку із неодноразовою неявкою позивача. На думку позивача строк кредитування сплив 17 листопада 2009 року проте, АТ "Укрсоцбанк" продовжує вчиняти дії, спрямовані на стягнення з позивачки заборгованості за вказаним кредитним договором та договором іпотеки. Так, згідно із інформаційною довідкою від 05 вересня 2019 року №179844653 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за рішенням реєстратора ОСОБА_2 право власності на квартиру, що перебувала в іпотеці зареєстровано за АТ "Укрсоцбанк".

Вказує на те, що в порушення вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку» АТ "Укрсоцбанк" не надсилав вимогу про усунення порушення, а позивачка в свою чергу її не отримувала. Окрім того за наявною у позивача інформації оцінка предмета іпотеки не проводилась.

Зазначає, що кредитний договір був укладений в іноземній валюті та спірна квартира є постійним місцем проживання фізичних осіб, будь-якої іншої житлової нерухомості у позивачки немає.

З урахуванням вище викладеного просила суд визнати дії державного реєстратора незаконними, скасувати реєстрацію речового права, а саме права власності на вищевказану квартиру та поновити відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_1 на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

У червні 2020 року представник ОСОБА_1 адвокат Підлісний Віталій Олександрович звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з заявою про збільшення позовних вимог в якій зазначав, що сторона позивача підтримує подану раніше позовну заяву та просить суд прийняти дану заяву про збільшення розміру позовних вимог.

В обгурнтування заявлених вимог зазначає, що ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року накладено арешт на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності Акціонерному товариству «Укрсоцбанк» та заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема: Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо трикімнатної квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності Акціонерному товариству «Укрсоцбанк».

Вказує на те, що в порушення вимог ч. 1 ст. 157 ЦПК України приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком Золтаном Золтановичем 27 листопада 2019 року було зареєстровано право власності АТ «Альфа- Банк».

Зазначає, що 29 листопада 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чайкою Іриною Григорівною було внесено зміни до записів в реєстрах щодо заміни АТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа- Банк».

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просила суд визнати незаконними дії державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Тарасенко Ігоря Миколайовича щодо реєстрації права власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк». Скасувати запис N?32850933 про право власності, здійснений державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» м. Київ Тарасенко Ігоря Миколайовича про державну реєстрацію 14.08.2019 17:57:42 згідно рішення цього реєстратора від 16.08.2019 13:40:30 № 48274609 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме: реєстрацію права власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» на підставі Іпотечного договору № 02-10/1956, серія та номер: 3735, виданий 12.07.2006 року, видавник приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мироник О.В., повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, серія та номер: К/И/УСБ/Б, виданий 01.07.2019, видавник: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Скасувати запис про реєстрацію змін до права власності до номеру запису про право власності/довірчої власності № 32850922, здійснений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального Русанюк Золтан Золтановичем про державну реєстрацію 27.11.2019 року 09:33:19 згідно рішення цього нотаріуса від 28.11.2019 року 10:29:51 N?499904066, а саме: реєстрації права власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , за Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» на підставі протоколу позачергових загальних зборів акціонерів акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК», серія та номер 4/2019, виданий 15.10.2019, видавник: Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК»; рішення єдиного акціонера Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», серія та номер 5/2019, виданий 15.10.2019, видавник: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк»; передавального акту на 11 жовтня 2019 року, серія та номер: б/н, виданий 15.10.2019, видавник: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК». Поновити відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_1 на трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 , шляхом реєстрації права власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 .

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 31 січня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк", що змінило назву на АТ "Сенс Банк", Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» м.Київ Тарасенка Ігоря Миколайовича, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк Золтан Золтанович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чайка Ірина Григорівна про визнання незаконними дій державного реєстратора, скасування реєстрації речового права та зобов`язання вчинити дії задовлено.

Визнано незаконними дії державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційне бюро" Тарасенка Ігоря Миколайовича щодо реєстрації права власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , за Акціонерним товариством "Укрсоцбанк".

Скасовано запис №32850933 про право власності, здійснений державним реєстратором Комунального підприємства "Реєстраційне бюро" м.Київ Тарасенком Ігорем Миколайовичем про державну реєстрацію 14.08.2019 17:57:42 згідно рішення цього реєстратора від 16.08.2019 13:40:30 №48274609 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме: реєстрацію права власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , за Акціонерним товариством "Укрсоцбанк" на підставі Іпотечного договору №02-10/1956, серія та номер: 3735, виданий 12.07.2006, видавник приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мироник О.В., повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, серія та номер: К/И/УСБ/Б, виданий 01.07.2019, видавник: Акціонерне товариство "Укрсоцбанк".

Скасовано запис про реєстрацію змін до права власності до номеру запису про право власності/довірчої власності №32850922, здійснений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюк Золтан Золтановичем про державну реєстрацію 27.11.2019 року 09:33619 згідно рішення цього нотаріуса від 28.11.20149 року 10:29:51 №499904066, а саме: реєстрації права власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , за Акціонерним товариством "Альфа-Банк" на підставі протоколу позачергових загальних зборів акціонерів акціонерного товариства "Альфа-Банк"; рішення єдиного акціонера Акціонерного товариства "Укрсоцбанк", серія та номер 5/2019, виданий 15.10.2019, видавник: Акціонерне товариство "Укрсоцбанк"; передавального акту на 11 жовтня 2019 року, серія та номер: б/н, виданий 15.10.2019, видавник: Акціонерне товариство "Укрсоцбанк", Акціонерне товариство "Альфа-Банк".

Поновлено відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_1 на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , шляхом реєстрації права власності ОСОБА_1 на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнуто з Акціонерного товариства "Сенс Банк" на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1 765,10 грн.

Стягнуто з Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» м.Київ Тарасенка Ігоря Миколайовича на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1 765,10 грн

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 27 лютого 2024 року представник відповідача Акціонерного товариства «Сенс Банк» Пересунько Сергій Сергійович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з пунктом 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Вказує на те, що однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Всупереч дії принципу добросовісності позивач, маючи невиконані зобов`язання за кредитним договором, відчужив належне йому додаткове нерухоме майно після введення в дію Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Такі дії позивача були явно спрямовані на шкоду іпотекодержателю.

На думку апелянта позивачем не наданого жодного допустимого доказу (довідка про склад сім`ї, довідка про місце проживання, докази відсутності іншого нерухомого майна, в тому числі і у спільній власності подружжя тощо.) на підтвердження власної позиції. Інформаційна довідка, що міститься в матеріалах справи відображає інформацію за критерієм «адреса проживання», що не виключає можливість наявності у позивача іншого майна. Обов`язок на доведення відсутності іншого житла покладається саме на сторону позивача.

Щодо направлення вимоги зазначає, що на адресу позичальника, який є Іпотекодателем, було направлено повідомлення від 01.07.2019 року про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Зазначене повідомлення на адресу позичальника направлено, що підтверджується доказами, а саме описом вкладення та реєстром із відбитком печатки АТ «Укрпошта». Повідомлення було направлене цінним рекомендованим листом з повідомленням з описом вкладення.

Звертає увагуна те, що в Іпотечному договорі визначено, що усі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином у випадку, якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур`єром, телеграфом, або вручені особисто за зазначеними адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення, або дата поштового штемпеля відділення зв`язку одержувача про закінчення терміну зберігання листа (його повернення) в разі неотримання його позивачкою.

Таким чином, на думку апелянта, кредитором булоповністю дотримані всі вимоги чинного законодавства, вжито всіх заходів з метою повідомлення Іпотекодателів належним чином про заборгованість та дії банку у разі її непогашення.

24 квітня 2024 року до Київського апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лисенка Сергія Володимировича надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому представник зазначає, що відповідно доп. 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, обов`язковою умовою при вирішенні питання перереєстрації права власності на іпотечне майно, є наявність доказів отримання іпотекодавцем письмової вимоги та дотримання строку, зазначеному у ньому. Зазначає, що банком до матеріалів справи дійсно долучені копія повідомлення та докази його відправлення ОСОБА_1 , водночас надано конверт який свідчить про повернення поштового відправлення без вручення адресату за спливом строку зберігання. Сама ОСОБА_1 факт отримання вказаного повідомлення заперечує. Вказує на те, що банком не надано доказів того, що у позивачки є інше житло, а це є обов`язком саме відповідача.

З огляду на вище викладене просив суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судове засідання з`явився представник відповідача Акціонерного товариства «Сенс Банк» ПересунькоСергій Сергійовичякий підтримав доводо апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Інщі учасники в судове засідання не з`явились, про причину неявки суд не повідомили, а тому колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 липня 2006 року між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ "Укрсоцбанк" укладено кредитний договір № 032/29-174К, згідно якого відповідач надав позивачу кредит в розмірі 99 000 доларів США (а.с. т.1, 15-17).

Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умсовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 99 000,00 дол. США

Відповідно до п.1.2 Кредитного договору кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту було 11 липня 2021 року.

12 липня 2006 року між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ "Укрсоцбанк" було укладено іпотечний договір № 02-10/1956.

Відповідно до умов договору сторони погодили, що іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов?язань за Договором кредиту № 032/29-174 К від 12 лишня 2006 року, укладеним між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, надалі за текстом - „Основне зобов?язания", нерухоме майно, що придбане Іпотекодавшем за кредитні кошти надані Іпотекодержателем відповідно до умов Договору, яким обумовлено Основне зобов?язання. а саме: трикімнатна квартира НОМЕР_2, загальною площею 78,7 (сімдесят вісім цілих сім десятих) кв. м., жилою площею 43,6 (сорок три цілих шість десятих) кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 (п. 1.1).

Відповідно до п.1.2 договору вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 606 000,00 грн., що за офіційним курсом становить 120 000,00 дол. США.

Згідно з п. 1.4.1 повернення кредиту в сумі 99 000,00 дол. США з порядком погашення щаборговановстці за кредитом, визначеним в п. 1.1 договору, яким обумовлене основне зобов`язання з кінцевим терміном погашення кредиту до 11 липня 2021 року, а також дострокового погашення у випадках, передбачених договором, яким обумовлене основне зобов`язання.

11 листопада 2009 року АТ "Укрсоцбанк" було направлено на адресу позивачу лист, в якому просило негайно повернути заборгованість по кредиту та відсоткам у розмірі 95 770,65 грн. та 13 521,43 грн. (т. 1 а.с. 29-30)

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15 грудня 2014 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду. (справа № 754/15908/14-ц)

Відповідно до інформації з Державного реєстру реових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власноств на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна державним реєстратором Тарасенко Ігорем Миколайовичем право власності на спірну квартиру було зареєстровано за АТ «Укрсоцбанк»

Відповідно до інформації з Державного реєстру реових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власноств на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком Золтаном Золтановичем 27 листопада 2019 року було зареєстровано право власності АТ «Альфа- Банк».

Окрім того 29 листопада 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чайкою Іриною Григорівною було внесено зміни до записів в реєстрах щодо заміни АТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа- Банк».

Задовольняючи позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк", що змінило назву на АТ "Сенс Банк", Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» м.Київ Тарасенка Ігоря Миколайовича, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк Золтан Золтанович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чайка Ірина Григорівна про визнання незаконними дій державного реєстратора, скасування реєстрації речового права та зобов`язання вчинити дії суд першої інстанції посилався на те, що у державного реєстратора Тарасенка І.М., приватного нотаріуса Русанюка З.З., приватного нотаріуса Чайки І.Г. були наявні правові підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на зазначену квартиру за АТ «Укрсоцбанк», а згодом АТ "Альфа-Банк".

Відповідно до статті 1 Закону «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено Законом «Про іпотеку» (ст. 3).

Положеннями статті 37 Закону «Про іпотеку», (в редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Із внесенням змін до цієї норми згідно із Законом України від 25 грудня 2008 року № 800-VI «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» (далі - Закон № 800-VI) норми статті 37 Закону № 898-IVпередбачають, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

У разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки (частина перша статті 12 Закону України «Про іпотеку»).

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (частина перша статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

За приписами частини першої статті 35 Закону № 898-IV у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

На підставі постанови державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві Назарчук Р.М. від 06.04.2010 ВП НОМЕР_3 про відкриття виконавчого провадження - 07.04.2010 09:51:57 зареєстровано арешт нерухомого майна - квартири, адреса: АДРЕСА_6 .

Запис про арешт було зареєстровано 07.04.2010 роців Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження - 9699941.

Державним реєстратором КП "Реєстраційне бюро" м.Київ Тарасенком І.М. перенесено 16.08.2019 13:37:44 зазначений вище запис до державного реєстру речових прав на нерухоме майно під номером запису про обтяження №32851001. При цьому, при перенесенні запису щодо накладеного арешту нерухомого майна - квартири, адреса: АДРЕСА_6 , не було зазначено яке саме нерухоме майно арештовано, а було зазначено лише про накладення арешту на нерухоме майно.

Таким чином, на час здійснення державної реєстрації права власності АТ "Укрсоцбанк" на трикімнатну квартиру АДРЕСА_7 , існував накладений арешт на цю квартиру, звідки випливає, що АТ "Укрсоцбанк" набуло права власності на вищезазначену квартиру з порушенням вимог чинного законодавства.

Відповідно до пункту 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок), який набрав чинності на момент реєстрації права власності на квартиру, що перебувала в іпотеці, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Отже, обов`язковою умовою при вирішенні питання перереєстрації права власності на іпотечне майно, є наявність доказів отримання іпотекодавцем письмової вимоги та дотримання строку, зазначеному у ньому.

Судом встановлено, щопідставою для реєстрації за іпотекодержателем АТ "Альфа-Банк" права власності, крім інших документів, було повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання к/и/УСБ/Б від 01.07.2019 р. Банком до матеріалів справи надано копію даного повідомлення та докази його відправлення позивачці та додано конверт який свідчить про повернення поштового відправлення без вручення адресату за спливом строку зберігання. Тобто, банком не надано жодних доказів про отримання позивачкою повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання к/и/УСБ/Б від 01.07.2019 р., що відповідно було перешкодою у вчиненні державним реєстратором оспорюваних реєстраційних дій.

Звертаючись жо суду з даним позовом, ОСОБА_1 як на підставу для задоволення позовних вимог посилалась на те, що при вчиненні дій в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки відповідачами було порушено Закон України «Про мораторій1 на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 263 ЦК України поняття мораторій у цивільному зхаконодавстві визначається як відстрочення виконання зобов`язань.

7 червня 2014 року набрав чинності Закон № 1304-VII, підпунктом 1 пункту 1 якого передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону № 898-IV, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Згідно з пунктом 23 статті 1 Закону України 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (у редакції, що діяла на момент укладення кредитного договору та договору іпотеки) споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Пунктом 4 Закону № 1304-VII передбачено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону № 898-IV звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина друга статті 36 Закону№ 898-IV).

Отже, Закон № 898-IV прямо вказує, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, є одним із шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки.

Підписавши іпотечне застереження, сторони визначили лише можливі шляхи звернення стягнення, які має право використати іпотекодержатель. Стягнення є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог. При цьому до прийняття Закону № 1304-VII право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки (як у судовому, так і в позасудовому способі) не залежало від наявності згоди іпотекодавця, а залежало від наявності факту невиконання боржником умов кредитного договору.

Водночас Закон № 1304-VII ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодателя без згоди останнього на таке відчуження.

Встановлено, що відповідно до засвідченої копії Договору купівлі-продажу квартири від 12.07.2006 року, посвідченого нотарісом Київського міського нотаріального округу Мироник О.В. та зареєстровано в реєстрі за №3733, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Судом також встановлено, що загальна площа квартири становить 78,7 кв.м., кредит видано в іноземній валюті, а докази про наявність у ОСОБА_1 іншого житла у справі відсутні.

Отже, іпотечне майно використовується позивачем як місце постійного проживання та не може бути примусово стягнуто на підставі дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», у тому числі і шляхом реєстрації права власності за АТ "Укрсоцбанк", правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», що змінило свою назву на АТ "Сенс-Банк" як забезпечення виконання ОСОБА_1 умов договору іпотечного кредиту від 12 липня 2006 року, укладеного в іноземній валюті.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що у державного реєстратора ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Русанюка З.З., приватного нотаріуса Чайки І.Г. були наявні правові підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на зазначену квартиру за АТ «Укрсоцбанк», а згодом АТ "Альфа-Банк".

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року клопотання представника позивача адвоката Коханчук Галини Валеріївни про забезпечення позову задоволено.

Накладеноарешт на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності Акціонерному товариству «Укрсоцбанк».

Заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема: Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності Акціонерному товариству «Укрсоцбанк».

Разом з тим, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З. 27.11.2019 року 09:33619 згідно рішення від 28.11.2019 року 10:29:51 №499904066 зареєстровано право власності АТ "Альфа-Банк" на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , шляхом реєстрації змін до права власності - номеру запису про право власності/довірчої власності №32850922.

29.11.2019 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Чайкою І.Г. було внесено зміни до записів в реєстрах щодо заміни АТ "Укрсоцбанк" на АТ "Альфа-Банк" у записах про обтяження квартири.

З урахуванням вище зазначеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції відносно того, що у державного реєстратора Тарасенка І.М., приватного нотаріуса Русанюка З.З., приватного нотаріуса Чайки І.Г. були наявні правові підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на зазначену квартиру за АТ «Укрсоцбанк», а згодом АТ "Альфа-Банк".

Доводи апеляційної скарги відносно того, що позивачем не наданого жодного допустимого доказу (довідка про склад сім`ї, довідка про місце проживання, докази відсутності іншого нерухомого майна, в тому числі і у спільній власності подружжя тощо.) на підтвердження власної позиції. Інформаційна довідка, що міститься в матеріалах справи відображає інформацію за критерієм «адреса проживання», що не виключає можливість наявності у позивача іншого майна, колегія суддів відхиляє, оскільки ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції відповідачем не було надано доказів протилежного. Окрім того, відповідач не був позбавлений можливості звернутись з клопотанням про витребування інформації стосовно наявності у позивачки на праві власноті іншого майна.

За своїм змістом усі доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, разом з тим доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин апелянтом до апеляційної скарги не надано.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Деснянського районного суду м. Києва від 31 січня 2024 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника відповідача Акціонерного товариства «Сенс Банк» Пересунька Сергія Сергійовича.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника відповідача Акціонерного товариства «Сенс Банк» Пересунька Сергія Сергійовича залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 31 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 03 травня 2024 року

Головуючий: Судді: