Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2067/24

10 грудня 2024 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

26.08.2024 року адвокат Брайляк Е.Я. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивує тим, що 01.10.2012 року у виконавчому комітеті Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області позивач зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , актовий запис № 31.

За час перебування у шлюбі у них народилася одна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що до укладення шлюбу, між сторонами були теплі і щирі стосунки, вони мали взаємні почуття любові та поваги один до одного, спільні погляди на життя, бажання, створити сім`ю. Однак, після укладення шлюбу їх погляди на спільне життя змінились.

Зокрема, після народження сина відносини між позивачем та відповідачем почали поступову погіршуватись, при будь-якій нагоді виникали сварки.

Також вказує, що, як стверджує позивач, відповідач втратив до останньої такі відчуття як любов, повага, взаєморозуміння, тощо.

Крім того, вже впродовж двох років ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, що призвело до того, що вони стали чужими людьми.

Отже, спільне життя у сторін по справі не склалося, через різні погляди відносно нього, щодо вирішення сімейних проблем, різне розуміння подружніх обов`язків,

виховання дитини, тощо.

Також звертає увагу, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте відповідач не бажає підтримувати дані постулати, тому позивач не має наміру зберігати шлюб з ОСОБА_2 .

Враховуючи те, що їх погляди на сімейне життя змінилися і почуття любові стали відсутніми, позивач вважає, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів, тому, це лише погіршить стан їхніх відносин з відповідачем та продовжить їх перебіг часу.

Таким чином, на думку позивача, шлюб між нею та відповідачем необхідно розірвати, оскільки на даний час він має тільки формальний характер.

Разом з тим представник вказує, що судові витрати, які понесла позивач щодо розгляду даної справи, стягувати з відповідача остання не бажає.

В судове засідання позивач та її представник, адвокат Брайляк Е.Я. не прибули, натомість остання подала до суду клопотання, сформоване в системі «Електронний суд», в якому просила суд проводити розгляд даної справи у їх відсутність, зазначивши, що вимоги ОСОБА_1 вона підтримує з підстав, наведених в позовній заяві і просить їх задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не прибув, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій зазначив, що даний позов він визнає та не заперечує щодо розірвання шлюбу. Крім того просив суд проводити розгляд справи у його відсутність.

Отже, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, що долучене до матеріалів справи, згідно якого вказаний шлюб зареєстровано 01.10.2012 року у виконавчому комітеті Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 31 (а.с.13).

За час перебування у шлюбі в сторін по справі народилася одна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час є неповнолітнім (а.с.10).

Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється як тривалий, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, а тому їх шлюб носить формальний характер.

Відповідно до змісту п.10 Постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Однак, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що сторони протягом тривалого часу не підтримують сімейних відносин, не мають наміру підтримувати їх в подальшому, і наміру зберегти сім`ю у них немає, з підстав, викладених у її позовній заяві та заяві відповідача щодо визнання позовних вимог.

За таких обставин суд вважає, що позов підставний, так як в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які не спростовано відповідачем та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони не вживають заходів для примирення, тривалий час не підтримують жодних стосунків як подружня пара, а за таких обставин цей шлюб існує формально.

Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати.

Крім того, суд констатує, що сторони дійшли спільної згоди щодо місця проживання малолітньої дитини, оскільки ними не заявлялись вимоги про визначення місця її проживання, а тому питання про місце проживання малолітнього - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу, судом не вирішується.

На підставі ст.ст.24, 105, 110, 112, 160 СК України, керуючись ст.ст.258, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , який зареєстрований 01.10.2012 року у виконавчому комітеті Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 31 розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення

складено 13.12.2024 року.

Суддя Грещук Р.П.