Дата документу 20.06.2024Справа № 643/1377/22
Провадження № 2-ві/554/22/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючий суддя Сініцин Е.М.,

за участю секретаря судового засідання Лазоренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві заяву ОСОБА_1 ,про відвід головуючого судді Черняєвої Т.М. від розгляду цивільної справи № 643/1377/22 за позовом ОСОБА_1 до Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 143 Харківської міської ради Харківської області, третя особа Уповноважений Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_2 , про скасування наказу директора Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 143 Харківської міської ради Харківської області Левченко О.А. № 129-к від 08.11.2021 року про відсторонення від роботи,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2024 року, до судді Сініцина Е.М. 20 червня 2024 року надійшла заява ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Черняєвої Т.М. від розгляду цивільної справи № 643/1377/22 за позовом ОСОБА_1 до Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 143 Харківської міської ради Харківської області, третя особа Уповноважений Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_2 , про скасування наказу директора Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 143 Харківської міської ради Харківської області Левченко О.А. № 129-к від 08.11.2021 року про відсторонення від роботи.

Заявник вважає, що суддя Черняєва Т.М. є упередженою при розгляді зазначеної справи, оскільки на думку заявника суддя формально віднеслась до справи, внаслідок чого залишили позов без розгляду, виклала завідомо неправдиву інформацію про належне повідомлення позивача про засідання, внаслідок чого Полтавським апеляційним судом справу направлено для продовження суду першої інстанції, а оскільки справа, ймовірно, буде розглядатись суддею Черняєвою Т.М., а також враховуючи те, що позивач, з її слів, не отримувала жодної повістки, після апеляційного перегляду, заявниця має сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Черняєвої Т.М..

У зв`язку з викладеним просила задовольнити її заяву про відвід головуючого судді Черняєвої Т.М. від розгляду справи.

У судове засідання заявниця доповнень не надала.

Суддя Черняєва Т.М. у судове засідання не з`явилась, просила розглядати заяву без її участі.

Дослідивши заяву про відвід, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що ухвалою Октябсрького районного суду м. Полтави від 17 травня 2023 року у цивільній справі № 643/1377/22 за позовом ОСОБА_1 до Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 143 Харківської міської ради Харківської області, третя особа Уповноважений Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_2 , про скасування наказу директора Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 143 Харківської міської ради Харківської області Левченко О.А. № 129-к від 08.11.2021 року про відсторонення від роботи, вказану позовну заяву було залишено без розгляду.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 21 травня 2024 року ухвалу Октябсрького районного суду м. Полтави від 17 травня 2023 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Із заяви про відвід вбачається, що позивачка не погоджується із процесуальним рішенням судді Черняєва Т.М., яким позов було залишено без розгляду, внаслідок чого позивачкою було реалізовано право на оскарження судового рішення.

Згідно зі ч. 2 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IVсуди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведено інше.

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

У справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року («Belukha v. Ukraine», заява № 33949/02) Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При цьому Європейський суд з прав людини вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним все ж є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Суд вважає, що заявницею не доведена відсутність суб`єктивного критерію упередженості судді Черняєвої Т.М. при розгляді цивільної справи № 643/1377/22.

Доводи позивачки ОСОБА_1 ґрунтуються лише на непогодженні з процесуальними діями судді, з зазначенням переліку обставин, що на її думку, мали б свідчити про те, що її заява про відвід є в достатній мірі обґрунтованою та вмотивованою, однак доводи заявника не вказують на конкретні обставини визначені ст.ст.36-38 ЦПК України.

Зазначені заявницею обставини не можуть слугувати причиною та підставою для усунення судді від розгляду справи, вони не вказують на упередженість судді при розгляді справи.

Доводи заявниці про упередженість судді Черняєвої Т.М. ґрунтуються виключно на непогодженні з процесуальними рішеннями судді та ухвалою суду про залишення позову без розгляду.

Більш того, із ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 19 червня 2024 року слідує, що судом було отримано актуальну адресу проживання позивачки лише 18.06.2024 року, що унеможливлювало належне сповіщення позивачки до вказаної дати.

Судом не встановлено підстав для відводу судді, передбачених ст. ст. 36-38 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, за відсутності підстав для відводу судді та порушенням заявником вимог ч.3 ст.39 ЦПК України, суд дійшов висновку, що в заяві позивачки ОСОБА_1 про відвід судді Черняєвої Т.М. необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 36-39 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , про відвід головуючого судді Черняєвої Т.М. від розгляду цивільної справи № 643/1377/22 за позовом ОСОБА_1 до Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 143 Харківської міської ради Харківської області, третя особа Уповноважений Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_2 , про скасування наказу директора Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 143 Харківської міської ради Харківської області Левченко О.А. № 129-к від 08.11.2021 року про відсторонення від роботи відмовити.

Справу передати в провадження судді Октябрського районного суду м. Полтави Черняєвої Т.М. для подальшого розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.М. Сініцин.