Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/8253/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача (за матір`ю) ОСОБА_3 . Заповіту не залишив. На день його смерті відкрилася спадщина за законом.

За змістом довідок на спадкування, які видані Виноградівською міською радою 16.08.2024, ОСОБА_3 на день смерті постійно проживав за адресою АДРЕСА_1 . Разом із ним постійно проживав позивач, його онук, ОСОБА_1 разом зі своєю сім`єю. Також на день смерті ОСОБА_3 разом із ним постійно проживав його рідний брат ОСОБА_4 , який ніколи не мав власної сім`ї. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_3 не залишилося спадкоємців за законом першої, другої та третьої черг, що б прийняли спадщину. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину (в силу ст.1268 ЦК України). Позивач належить до четвертої та п`ятої черги.

Мати позивача та (відповідач у справі) є спадкоємцем першої черги, яка не прийняла спадщину, не подала заяви про прийняття і не проживала постійно разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини.

Їй відомо про відкриття спадщини, про її склад та вона не заявляє претензій на спадкове майно.

До складу спадщини ввійшло право на земельну частку (пай), посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) члена КСГП ім. Ватутіна серії ЗК №0064833 площею 0,71 в умовних кадастрових гектарах, виданим на ім`я ОСОБА_3 на підставі розпорядження Виноградівської РДА №138 від 27.03.1997, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай)за номером 5281 (вартість 2554 грн.).

У сертифікаті зроблено виправлення з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 , яке засвідчено неналежно та після смерті спадкодавця позивачу не вдалося знайти оригінал документу в його розпорядженні є лише копія. Це унеможливило оформлення спадщини у нотаріальному порядку.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкодавець не залишив заповіту, а тому спадкування проводиться за законом.

Згідно ст.1223 ч.2 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, позивач, який в порядку спадкування за законом успадкував спадкове майно, яке згідно положень закону належить йому з часу відкриття спадщини, не може реалізувати своє право на оформлення спадщини, від чого залежить можливість здійснення нею повноважень власника, тобто, володіння, користування та розпорядження спадковим майном, вважає, що є всі правові підстави звернутися до суду із позовом про визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно.

Сторони у судове засідання не з`явилися, подали зави про розгляд справи без їх участі.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України судом у підготовчому судовому засіданні ухвалюється рішення.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України.

У судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_3 , останнє місце проживання якого було АДРЕСА_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 09.10.2020 року (а.с.10).

Заповіту не залишив. На день його смерті відкрилася спадщина за законом.

За змістом довідок на спадкування, які видані Виноградівською міською радою 16.08.2024, ОСОБА_3 на день смерті постійно проживав за адресою АДРЕСА_1 . Разом із ним постійно проживав позивач, його онук, ОСОБА_1 разом зі своєю сім`єю. Також на день смерті ОСОБА_3 разом із ним постійно проживав його рідний брат ОСОБА_4 (а.с.12, 13, 14, 15).

Після смерті діда позивача ОСОБА_3 не залишилося спадкоємців за законом першої, другої та третьої черг, що б прийняли спадщину. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину (в силу ст.1268 ЦК України). Позивач належить до п`ятої черги.

Мати позивача та (відповідач у справі) є спадкоємцем першої черги, яка не прийняла спадщину, не подала заяви про прийняття і не проживала постійно разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини.

До складу спадщини ввійшло право на земельну частку (пай), посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) члена КСГП ім. Ватутіна серії ЗК №0064833 площею 0,71 в умовних кадастрових гектарах, виданим на ім`я ОСОБА_3 на підставі розпорядження Виноградівської РДА №138 від 27.03.1997, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за номером 5281 (вартість 2554 грн.) (а.с.17).

У сертифікаті зроблено виправлення з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 , яке засвідчено неналежно та після смерті спадкодавця позивачу не вдалося знайти оригінал документу в його розпорядженні є лише копія. Це унеможливило оформлення спадщини у нотаріальному порядку.

Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» саме у разі неможливості нотаріуса оформити право на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до положень п.3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав).

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Згідно положень п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності може бути проведена на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом п`ятої черги. Спадщину прийняв. Інші спадкоємці претензій до спадкового майна не мають.

Належність спадкодавцю спадкового майна доведено належними та допустимими доказами.

За вказаних обставин позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) члена КСГП ім. Ватутіна серії ЗК № 0064833, площею 0,71 в умовних кадастрових гектарах, вартість якої становить 2554 гривень, виданим на ім`я ОСОБА_3 на підставі розпорядження Виноградівської РДА №138 від 27.03.1997, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за номером 5281.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. В. Леньо