Справа № 161/6958/24
Номер провадження 2/167/212/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 року місто Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Н.В. Шептицької,

з участю:

секретаря судового засідання О.В. Давидюк,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: виконавчий комітет Рожищенської міської ради Волинської області, як орган опіки та піклування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в:

09.04.2024 року позивач звернувся в Луцький міськрайонний суд Волинської області з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, який ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.04.2024 року переданий за територіальною підсудністю до Рожищенського районного суду Волинської області (ас 17), в який надійшов 17.05.2024 року і, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2024 року, переданий на розгляд головуючому судді Н.В. Шептицькій (ас 24).

Ухвалою головуючого судді від 22.05.2024 року позовна заяву прийнята до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача виконавчий комітет Рожищенської міської ради Волинської області, як орган опіки та піклування, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено підготовче засідання на 20.06.2024 року (25-27).

20.06.2024 року представник відповідача подала клопотання про зупинення провадження у справі, у зв`язку з перебуванням позивача у складі ЗСУ, що унеможливлює розгляд справи і є підставою для зупинення провадження (ас 40).

Позивач в підготовчому засіданні заперечив щодо задоволення даного клопотання.

Відповідач в підготовчому засіданні підтримала клопотання з підстав, наведених у ньому.

20.06.2024 року представник органу опіки та піклування подала клопотання про проведення підготовчого засідання 20.06.2024 року у її відсутності (ас 44).

Представник ВО ТЦКСП в підготовче засідання не з`явився (ас 38), про причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши думку сторін, ухвалив: підготовче засідання 20.06.2024 року проводити у відсутності представників третіх осіб, згідно ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Вирішуючи клопотання представника відповідача, суд зазначає наступне.

04.06.2024 року позивач подав суду довідку від 21.05.2024 року за підписом уповноваженої особи військової частини, згідно змісту якої він проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період з 14.05.2024 року (ас 35, 36).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України визначено, що суд зупиняє провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини та громадянина, і саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України.

Право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Відсутність такої можливості обмежує це право, а за змістом ч. 2 ст. 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (рішення Конституційного Суду України від 07 травня 2002 року № 8-рп/2002).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі.

Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Своєю чергою реалізація завдання цивільного судочинства, визначеного ст. 2 ЦПК України, та ефективне поновлення порушеного (невизнаного, оспорюваного) права неможливе без дотримання судом встановлених законом строків розгляду та вирішення справи.

Частиною 3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено розумність строків розгляду справи судом.

Вимога щодо дотримання розумного строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Надалі неодноразово строк дії воєнного часу продовжувався та продовжений до теперішнього часу.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Отже, здійснення судами правосуддя на час введення воєнного стану не зупиняється.

Норми статей 251 і 252 ЦЦПК України розрізняють обов`язкову та факультативну підставу для зупинення провадження у справі. Пункт 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України передбачає, що перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, є обов`язковою підставою для зупинення провадження у справі.

Однак зупинення провадження в цивільній справі хоча має тимчасовий характер, тобто обмежується строком перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, але суперечить ч. 2 ст. 64 Конституції України, відповідно до якої право на судовий захист не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Разом з тим, виходячи з принципу диспозитивності, суд не позбавлений можливості розглядати справу без участі особи, якщо така особа, яка знаходиться у лавах ЗСУ, подала заяву про те, щоб справу розглядали без його/її участі.

Позивач безпосередньо бере участь в підготовчому засіданні у цій справі та заперечує щодо зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України і додатково пояснив, що він дійсно перебуває на військовій службі в лавах ЗСУ, однак, не виконує бойові завдання у зоні бойових дій, та має можливість з`являтися в судові засідання. В матеріалах справи відсутні докази, що позивач знаходиться у зоні бойових дій та не перебуває у зоні постійної дислокації військової частини (наявний номер).

Наведене свідчить про те, що суд не позбавлений можливості розглядати справу з участю сторін по справі та/або їх представників, що не дає суду підстав для зупинення провадження у справі.

За таких обставин, суд доходить висновку, що обставини, які перешкоджають розглядові справи відсутні, а тому у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 251 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: виконавчий комітет Рожищенської міської ради Волинської області, як орган опіки та піклування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя Н.В. Шептицька