Номер справи 331/193/24
Номер провадження № 2/220/112/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дурач О.А.

за участю: секретаря Сербіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ), представник позивача ОСОБА_2 (адреса: вул. Лермонтова, б. 4, офіс 18, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69035) до ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

04.03.2024 року до суду надійшла дана позовна заява. 11.03.2024 р. ухвалою суду відкрито провадження по даній справі у спрощеному позовному провадженні. 07.05.2024 р. ухвалою суду витребувано докази у позивача, а саме оригіналу розписки ОСОБА_3 від 06.11.2023 р. для огляду.Ухвала суду виконана позивачем належним чином та у встановлений судом строк, суду надано оригінал розписки від 06.11.2023 р.

Короткий зміст вимог позовної заяви

06.11.2023 р. між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір позики шляхом оформлення боргової розписки, за яким відповідачу було передано у позику грошові кошти в розмірі 57 000,00 грн.

На підтвердження укладення договору позики та фіксації умов позики - відповідачем було викладено розписку, за змістом якої встановлено наступне: ОСОБА_3 отримав грошові кошти в сумі 57 000,00 грн., зобов`язувався повернути отримані грошові кошти в повному обсязі до 30.11.2023 р. без відсотків. У разі недотримання цього обов`язку, відповідач зобов`язався виплатити пеню у розмірі одного відсотка від запозиченої суми за кожен день прострочення.

Станом на дату подання позовної заяви - ОСОБА_3 не повернуто позику, що є порушенням зобов`язанням. Так, належним способом захисту позивачем свого порушеного права є звернення до суду, з метою стягнення наданої грошової суми та пені.

Розпискою від 06.11.2023 р. було встановлено наступне: «У разі недотримання цього обов`язку, відповідач зобов`язався виплатити неню у розмірі одного відсотка від запозиченої суми за кожен день прострочення».

Так, за розпискою від 06.11.2023 р. відповідачу була надана сума позики у розмірі 57 000,00 грн., які підлягають поверненню та було покладено обов`язок зі сплати відсотків (1% від суми позики) у разі порушення зобов`язання з повернення грошових коштів у визначений строк.

Станом на дату подання позовної заяви відповідач прострочив строк починаючи з 01.12.2023 р. по 26.12.2023 становить 26 днів. Так, 1% від 57 000,00 складає 570,00 грн. 570,00 грн.*26 днів = 14 820,00 грн.

Просить стягнути з відповідача, ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) грошові кошти в сумі 57000,00 а також суму пені за прострочення виконання зобов`язання за період з 01.12.2023 р. по 26.12.2023 р. у сумі 14 820,00 грн. Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Позиція відповідача

Відповідач відзив не надав.

Процедура судового розгляду

У судове засідання представник позивача, позивач та відповідач, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи не з`явились. Представник позивача, позивач надав заяву від 23.05.2024 р., у якій просить справу розглянути без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Відповідно до інформації РТГ ІП «Реєстрація місця проживання» ЄІАС УМП ДМС України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_3 , де на теперішній час поштові відділення не працюють, ведеться активні бойові дії.

Останнє відоме місце зареєстрованого проживання відповідача, вказане позивачем в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_4 , будь-яких заяв про зміну адреси реєстрації не надавав. Відомості про зареєстроване місце проживання відповідча відсутні, а тому він викликався у відповідності до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що дає підстави вважати його належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

Крім того, Департамент цифрової трансформації, інформаційних технологій та кібербезпеки Міністерства соціальної політики України на виконання ухвали Великоновосілківського районного суду Донецької області щодо надання відомостей з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб повідомив, що повідомляє станом на 31 травня 2024 року в ЄІБД ВПО про запитувану особу міститься така інформація: ОСОБА_3 (громадянин України, чоловік); РНОКПП: НОМЕР_1 ; особа була зареєстрована та фактично проживала: АДРЕСА_3 ; адреса листування та фактичного проживання: АДРЕСА_5 з 29.06.2022, у даній відповіді вказано також актуальний номер телефону відповідача.

Не з`явився в судові засідання 12.04.2024 р. (повідомлявся рекомендованим листом за адресою зареєстрованого проживання ВПО, згідно трекінгу відправлень від 12.04.2024 р., отримав виклик суду 06.04.2024 р. відповідач особисто); 07.05.2024 р. (повідомлявся на додаток Вайбер (за актуальним номером телефону), повідомлення отримано та рекомендованим листом, повідомленя повернуто у зв`язку зі спливом терміну зберігання); 27.05.2024 р. (повідомлявся на додаток Вайбер, повідомлення отримано та рекомендованим листом, повідомленя повернуто у зв`язку зі спливом терміну зберігання), 27.05.2024 р. (повернуто рекомендований лист за спливом терміну зберігання)та на додаток Вайбер (повідомлення отримано). Додатково повідомлявся за допомогою Веб-оголошення на офіційному сайті Судова влада.

Отже, судом вживались всі можливі заходи щодо виклику відповідача у судове засідання. Відповідач про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність.

В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а тому суд, відповідно до вищевказаного, ухвалив розглянути дану справу за відсутності позивача, враховуючи подану заяву, та на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України за відсутності відповідача.

Фіксація судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступне.

06.11.2023 р. між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір позики шляхом оформлення боргової розписки, за яким відповідачу було передано у позику грошові кошти в розмірі 57 000,00 грн.

На підтвердження укладення договору позики та фіксації умов позики - відповідачем було викладено розписку, за змістом якої встановлено наступне: ОСОБА_3 отримав грошові кошти в сумі 57 000,00 грн., зобов`язувався повернути отримані грошові кошти в повному обсязі до 30.11.2023 р. без відсотків. У разі недотримання цього обов`язку, відповідач зобов`язався виплатити пеню у розмірі одного відсотка від запозиченої суми за кожен день прострочення.

Станом на дату подання позовної заяви - ОСОБА_3 не повернуто позику, що є порушенням зобов`язанням. Так, належним способом захисту позивачем свого порушеного права є звернення до суду, з метою стягнення наданої грошової суми та пені.

Розпискою від 06.11.2023 р. було встановлено наступне: «У разі недотримання цього обов`язку, відповідач зобов`язався виплатити неню у розмірі одного відсотка від запозиченої суми за кожен день прострочення».

Так, за розпискою від 06.11.2023 р. відповідачу була надана сума позики у розмірі 57 000,00 грн., які підлягають поверненню та було покладено обов`язок зі сплати відсотків (1% від суми позики) у разі порушення зобов`язання з повернення грошових коштів у визначений строк.

Станом на дату подання позовної заяви відповідач прострочив строк починаючи з 01.12.2023 р. по 26.12.2023 становить 26 днів. Так, 1% від 57 000,00 складає 570,00 грн. 570,00 грн.*26 днів = 14 820,00 грн.

Отже, суд погоджується з розрахунком суми заборгованості, наданим позивачем.

Оригінал розписки відповідача оглянуто судом та долучено до матеріалів справи.

Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права

Згідно ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1055 ЦК України визначено, що Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст. 1019 ЦК України, Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав умови договору позики у повному обсязі, та передав відповідно грошові кошти у розмірі 10000,00 доларів США відповідачу.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно позиції Великої палати Верховного суду України, викладеній у постанові від 23.10.2019 року у справі № 723/304/16-ц, у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладання, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Висновки суду за результатами розгляду позову

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови договору позики в частині повернення грошових коштів. Дані позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині та з відповідача на користь позивача слід стягнути суму заборгованості 57000,00 грн., а також суму пені за прострочення виконання зобов`язання за період з 01.12.2023 р. по 26.12.2023 р. у сумі 14 820,00 грн.

Щодо розподілу судових витрат

В зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1073,60 грн., який сплачено позивачем при подачі позову.

Також, позивачем заявлено до стягнення та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Вирішуючи вказане, суд зазначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, друга статті 133 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18 (провадження № 61-3157св21).

Судом встановлено, що до клопотання про стягнення судових витрат на правничу допомогу стороною позивача надані докази на підтвердження обсягу понесених позивачем витрат та їх розміру.

З огляду на наведене, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, суд прийшов до висновку, що клопотання представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню у частково на суму 3 000, 00 грн.

Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, що узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4, 10, 12, 19, 81, 133, 141, 223, 247, 259, 263-265, 273, 274, 279 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 1019, 1046, 1049, 1055 ЦК України, ЗУ «Про судовий збір» суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ), представник позивача ОСОБА_2 (адреса: вул. Лермонтова, б. 4, офіс 18, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69035) до ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) суму заборгованості за договором позики від 06.11.2023 р. в сумі 57000 (п`ятдесят сім тисяч) грн., суму пені за прострочення виконання зобов`язання за договором позиви від 06.11.2023 р. за період з 01.12.2023 р. по 26.12.2023 р. у сумі 14 820 (чотирнадцять тисяч вісімсот двадцять) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдеся три) 60 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) витрати на правову допомогу в сумі 3000 (три тисячі) грн.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.А. Дурач