ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 668/3387/13
Номер провадження: 22-з/819/13/24
Номер провадження: 22-з/819/14/24
У Х В А Л А

ІМЕННЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Приходько Л.А. (суддя-доповідач)

суддів: Бездрабко В.О.,

Пузанової Л.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Апеляційного суду Херсонської області від 14 березня 2014 року та роз`яснення ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 14 березня 2014 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

встановив:

Рішенням Суворовського районного суду міста Херсона від 17 травня 2013 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу недійсним - відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 09 липня 2013 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, зупинено до залучення у справу правонаступників відповідача ОСОБА_3 .

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 14 березня 2014 року відновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Замінено відповідача ОСОБА_3 у зв`язку з її смертю на її правонаступника ОСОБА_4 .

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 14 березня 2014 року рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17 травня 2013 року залишено без змін.

31 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського апеляційного суду із заявою в якій, посилаючись на положення статей 269, 271 ЦПК України, просив роз`яснити ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 14 березня 2014 року та виправити допущені в ній помилки, фактично посилаючись на незаконність постановленої апеляційним судом ухвали та вказуючи, що судом до участі у справі залучено правонаступником ОСОБА_4 , який не є стороною у справі незважаючи на те, що спадкова справа після смерті відповідача ОСОБА_3 не заводилася.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність.

Для того щоб були наявні підстави для виправлення описки, помилка має відповідати таким критеріям: 1) вона повинна бути технічною, тобто спричиненою випадковими огріхами під час друкування тексту судового рішення (неуважністю суду, автоматичним виправленням текстовим редактором тощо); 2) таку технічну помилку має бути допущено під час складання тексту судового рішення самим судом; 3) помилка повинна бути мимовільною та випадковою, а не обумовленою цитуванням документів, у яких було допущено помилки іншими учасниками судового процесу (позивачем, відповідачем, експертом тощо).

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК ЦПК України).

У постанові від 11 листопада 2020 року в справі № 300/765/15-ц Верховний Суд дійшов висновку, що «судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу. Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його прав осудності».

Згідно зі статтею 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання (частина друга статті 271 ЦПК України).

Як роз`яснено в пункті 21 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільних справах», роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

При цьому, у заяві про роз`яснення рішення повинно зазначатися, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Роз`ясненню підлягають судові рішення у разі, якщо без такого роз`яснення їх тяжко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання рішення внаслідок неясності його резолютивної частини. Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні його змісту. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання судового рішення. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст судового рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина судового рішення має відповідати його резолютивній частині.

Також, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання, тобто таке судове рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його нерозуміння під час виконання.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому його суть і не торкаючись питань, які не були предметом розгляду.

Зміст статті 271 ЦПК України вказує на те, що роз`ясненню підлягає рішення, яке має виконуватись як у добровільному порядку, так і примусово. Головною підставою для подання заяви про роз`яснення рішення суду є його незрозумілість, що ускладнює виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Апеляційного суду Херсонської області перебувала справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17 травня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

У зв`язку зі смертю відповідача ОСОБА_3 ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 09 липня 2013 року провадження у справі зупинено до залучення у справу правонаступників.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 14 березня 2014 року провадження у справі відновлено та замінено ОСОБА_3 у зв`язку з її смертю на її правонаступника ОСОБА_4 .

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 14 березня 2014 року апеляційну скаргу відхилено, рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17 травня 2013 року залишено без змін.

Заява ОСОБА_1 щодо виправлення помилки та роз`яснення ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 14 березня 2014 року не містить жодних посилань на наявність описок чи арифметичних помилок допущених судом під час письмово-вербального викладу судового рішення, які могли би бути виправлені у порядку визначеному статтею 269 ЦПК України.

Також заявником не зазначено, що саме у мотивувальній та резолютивній частинах ухвали є незрозумілим та ускладює реалізацію цього судового рішення.

Зі змісту ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 14 березня 2014 року вбачається, що судове рішення викладено логічно, чітко, переконливо та зрозуміло та не припускає будь-які інші варіанти його тлумачення, а отже відсутні і підстави, визначені законом, для його роз`ясення.

Зміст поданої ОСОБА_1 заяви свідчить про те, що підставою звернення до суду із зазначеною завою є не виправлення описки відповідно до вимог статті 269 ЦПК України та отримання роз`яснень відповідно до вимог статті 271 ЦПК України, а непогодження заявника з постановленою судом ухвалою в цілому та з неправомірністю, на думку заявника, залучення ОСОБА_4 до участі в справі як правонаступника - ОСОБА_3 , що не може бути виправлено в порядку визначеному статтями 269, 271 ЦПК України.

Законність та обгрунтованість ухваленого апеляційним судом рішення підлягає перевірці лише в касаційному порядку відповідно до вимог визначених ЦПК України.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Апеляційного суду Херсонської області від 14 березня 2014 року та роз`яснення ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 14 березня 2014 року відсутні.

Керуючись статтею 269, 271 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Апеляційного суду Херсонської області від 14 березня 2014 року та роз`яснення ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 14 березня 2014 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена в частині відмови у роз`яснені рішення в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: В.О. Бездрабко

Л.В. Пузанова