Єдиний унікальний номер справи №757/8503/22-ц
Провадження №22-ц/824/7998/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 листопада 2023 року у справі за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову КП «Київтеплоенерго» зазначає, що розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку із чим позивач з 01.05.2018 року здійснює надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач на підставі типового договору опублікував договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 року № 34 (5085).

Квартира АДРЕСА_1 під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, отже, ОСОБА_2 як власник цієї квартири є споживачем послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, які надає позивач; відповідач від зазначених послуг у встановленому законом порядку не відмовлявся (не відключався).

Свої зобов`язання з оплати послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води відповідач виконує неналежним чином, своєчасно не сплачуючи за спожиті послуги, у зв`язку з чим станом на 01.11.2021 року утворилась заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 7 269,70 грн.

Крім того, на підставі договору про відступлення права вимоги від 11.10.2018 року № 602-18, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго») та КП «Київтеплоенерго», останнє прийняло право вимоги, у тому числі до відповідача, з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води в розмірі 5 424,00 грн. Згідно з п. 3.4.2 цього договору новий кредитор - КП «Київтеплоенерго», має право на отримання від споживачів, визначених у додатку № 1 та/або додатку № 2 до цього договору сплати заборгованості.

Надання відповідних послуг здійснювалось на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, опублікованого 31.07.2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго» та в газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 року № 111 (4511). Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 12 693,70 грн.

На підставі наведеного, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 5 424,00 грн заборгованості за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення; 0,00 грн заборгованості за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води; 7 269,70 грн заборгованості за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення; 0,00 заборгованості за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води; 33,00 грн витрат, пов`язаних з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також 2 481,00 грн судового збору.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року задоволенні позову Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з позивача на користь відповідача за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 5 424, 00 грн, витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що на підставі договору про відступлення права вимоги від 11.10.2018 року, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго», прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 5424, 00 грн. Зазначає, що відповідач не надав суду жодних заперечень щодо не користування чи не надання послуг до 01.05.2018 року з централізованого опалення за вказаною адресою. Вважає, що до суду надано належні докази на підтвердження наявності у відповідача заборгованості. Стверджує, що висновки суду першої інстанції про сплачену відповідачем заборгованість за надані послуги є помилковими і такими, що з`ясовані не в повному обсязі. Зазначає, що заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення за вказаною адресою не змінилась та становить 5424, 00 грн. та надав до суду детальний розрахунок боргу за надані до 01.05.2018 року послуги.

28 березня 2024 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки у справі ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму, а дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з положеннями ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання встановлених законом умов) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги з таких підстав:

В ході розгляду справи судом було встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.02.2001 року № НОМЕР_1 .

Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Згідно з договором про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 року № 602-18, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго», ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Таким чином, КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до позивача щодо виконання нею грошових зобов`язань з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 5 424,00 грн.

ОСОБА_2 є споживачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які надає позивач.

Позивач зазначає, що відповідач має сплатити заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 5 424, 00 грн, які позивач прийняв на підставі договору № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії).

ОСОБА_2 подала до суду копії платіжних доручень: від 20.01.2018 року № 0.0.945150025.1 на суму 2 246,39 грн, призначення платежу: за централізоване опалення; від 21.01.2018 року № р24А532371011А22068 на суму 2 125,52 грн, призначення платежу: за централізоване опалення; від 18.02.2018 року № 0.0.945150025..1 на суму 2 456,98 грн, призначення платежу: за централізоване опалення; від 21.12.2018 року № 0.0..1 на суму 2 114,95 грн, призначення платежу: за централізоване опалення; від 24.01.2019 року № 0.0.1.1 на суму 2 000,26 грн, призначення платежу: за централізоване опалення; від 24.01.2019 року № Р24А549507816А08268 на суму 2 010,26 грн, призначення платежу: за централізоване опалення.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову зазначив, що належних і допустимих доказів на підтвердження наявної у відповідача заборгованості за послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 5 424, 00 грн, яка утворилась до 01.05.2018 року, позивач не надав, суд дійшов висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21 липня 2005 р. № 630 (далі - Правила).

Позивач на підтвердження заборгованості ОСОБА_2 за централізоване опалення надав суду розрахунок заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період 01.05.2018 року - 31.10.2021 року, відповідно до якого борг становить 7 269, 70 грн та за період з 01.11.2018 року - 31.10.2021 року, борг зазначений у розмірі 5424, 00 грн. Загальна сума заборгованості за вказаними розрахунками становить 12 693, 70 грн

Судом першої інстанції також досліджено надані відповідачем копії платіжних доручень, відповідно до яких ОСОБА_1 за період від 20.01.2018 року до 24.01.2019 року сплатила комунальних платежів на загальну суму 12 954,36 грн.

Водночас КП «Київтеплоенерго» не надало суду першої інстанції доказів на підтвердження наявної у відповідача заборгованості за послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 5 424, 00 грн, яка утворилась до 01.05.2018 року.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі.

Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на норми закону, які регулюють спірні відносини, прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Водночас до апеляційної скарги КП «Київтеплоенерго» долучило розрахунок заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою споживача: АДРЕСА_2 за період 01.07.2015 року -01.01.2024 року.

Згідно зі ст.83 ЦПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Статтею 367 ЦПК України, визначено межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Так, відповідно до ч.3 ст.367 ЦПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З матеріалів справи вбачається, що надані КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва` апеляційному суду документи не були подані до суду першої інстанції.

Позивач не надав суду апеляційної інстанції доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, а тому вищевказані документи не приймаються апеляційним судом відповідно до ч.3 ст.367 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Т.О. Писана

К.П. Приходько