Провадження № 2/522/610/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Кріцької Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради, третя особа приватний нотаріус Тихомирова Катерина Валеріївна про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа № 522/21456/23 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Тихомирова Катерина Валеріївна про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування.

З позовної заяви вбачається, що позивачка просить суд зобов`язати КП «БТІ» ОМР внести зміни до реєстрації права власності на самостійну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , змінити частку на частину 1/2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час реєстрації права власності на вищезазначену квартиру, на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02.09.2003, за померлими батьками позивачки КП «БТІ» ОМР допустило помилку. Замість реєстрації права власності, як на самостійну квартиру, зареєструвало право власності, як на квартиру спільного заселення (комунальну) без урахування Розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 07.08.2003 № 1527, згідно якого комунальна квартира АДРЕСА_2 , була розділена на дві самостійні квартири, а саме, на квартиру АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 . КП «БТІ» ОМР позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними з наступних підстав.

Ухвалою Приморського районного суду від 06.11.2023 відкрито провадження у справі, встановлений загальний порядок розгляду справи

12.12.2023 до суду надійшла відзив на позов в якому зазначено, що після 31.12.2012 КП «БТІ» ОМР не має повноважень ані з державної реєстрації права власності на нерухоме майно, ані здійснення виправлення технічних помилок у державному реєстрі.

27.12.2023 до суду надійшов відповідь на відзив.

В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи учасників справи, судом встановлені наступні обставини.

Матеріалами справи встановлено, 17.01.2012 на час здійснено державну реєстрацію права власності за батьками ОСОБА_1 : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в рівних частках на 531/1000 частин квартири АДРЕСА_2 , на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02.09.2003

Порядок та підстави державної реєстрації об`єктів нерухомості були врегульовані Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5 (в редакції зі змінами та станом на 17.01.2012) (далі - Тимчасове положення) та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».

Згідно з розділом I абзаців 1 пунктів 1.3., 1.4. Тимчасового положення, Обов`язковій державній реєстрації підлягають право власності та інші речові права на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування.

Відповідно до розділу II пунктів 2.1., 2.2. Тимчасового положення, Заява про державну реєстрацію прав подається реєстратору того БТІ, яке здійснює свою діяльність відповідно до договору з Адміністратором Реєстру прав на території адміністративно-територіальної одиниці, на якій розташований об`єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації.

До заяви про державну реєстрацію прав додаються правовстановлювальні документи (додаток 2), їх нотаріально засвідчені копії, документи, що підтверджують оплату за проведення державної реєстрації прав та видачу витягу про державну реєстрацію прав, а також інші документи, визначені Положенням. Відповідальність за достовірність та повноту інформації у заяві про державну реєстрацію прав та доданих документах несе(уть) заявник (заявники).

Так, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02.09.2003 було визнано дійсним договір № 95/1299 купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 17.07.1995 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частка право власності на 531/1000 частини квартири АДРЕСА_2 .

Таким чином, КП «ОМБТІ та РОН» було здійснено державну реєстрацію права власності на спірну квартиру відповідно до рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02.09.2003, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 17.01.2012

Що стосується твердження позивачки про те, що КП «БТІ» ОМР допустило помилку підчас реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 , оскільки не урахувало розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 07.08.2003 № 1527 «Про розділення комунальної квартири АДРЕСА_2 на дві самостійні квартири»

Відповідно додатку 2 Тимчасового положення, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин, розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 07.08.2003 № 1527 не відносилось до правовстановлюючих документів, на підставі яких проводилася державна реєстрація права власності на нерухоме майно та не є підставою для набуття права власності на нерухоме майно.

Реєстрація права власності на спірну квартиру проводилась на підставі рішення суду, тому реєстратор БТІ не мав ніяких правових підстав, всупереч рішенню суду, здійснювати реєстрацію права власності з урахуванням розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 07.08.2003 № 1527.

Окрім того, слід зазначити, що в позовній заяві позивачка не посилається на норми матеріального права відповідно до яких суд може зобов`язати КП «БТІ» ОМР, внести зміни до реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Натомість, в обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на статті 384, 392 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), які регулюють права житлово-будівельного (житлового) кооперативу та їх членів на квартиру в будинку кооперативу та визнання права власності.

Спірні правовідносини щодо можливості виправлення технічної помилку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно врегульовано статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» (далі - Закон).

Відповідно до абзаців 2, 3 частини другої, частини п`ятої статті 26 Закону, у разі якщо після отримання заявником документів за результатами розгляду заяви виявлено технічну помилку, допущену під час внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права, обтяження речових прав, зокрема помилку у відомостях про суб`єкта речового права, обтяження, відомостях про речове право, обтяження, відомостях про нерухоме майно, у тому числі його технічних характеристиках, або якщо відбулося виправлення такої помилки в документах, що подавалися для державної реєстрації прав, або відбулася зміна адреси об`єкта нерухомого майна, такі помилки, відомості виправляються державним реєстратором на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, відомості, а у випадку, передбаченому пунктом 2 частини сьомої статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України, його територіальних органів або на підставі рішення Міністерства юстиції України, його територіальних органів - державним реєстратором, яким допущено технічну помилку. Виправлення помилки, відомостей, що впливають на права третіх осіб, здійснюється державним реєстратором виключно за наявності згоди таких осіб або на підставі судового рішення.

Виправлення технічної помилки у відомостях Державного реєстру прав, виявленої після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, скасування рішень державного реєстратора про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав, здійснюється в порядку, передбаченому для державної реєстрації прав.

Згідно з пунктами 2, 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» від 11.02.2010 був запроваджений новий порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідно до якого реєстратори бюро технічної інвентаризації з 01.01.2013 втратили повноваження щодо здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Таким чином, після 31.12.2012 КП «БТІ» ОМР не має повноважень ані з державної реєстрації права власності на нерухоме майно, ані здійснення виправлення технічних помилок у державному реєстрі.

Відповідно до частини першої статті десятої Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний, приватний виконавець - у разі накладення/зняття таким виконавцем арешту н нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону.

Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

З аналізу положень ст.13 ЦПК України вбачається, що суд зобов`язаний вирішити справу за тим зверненням особи, що пред`явлене, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому (принцип диспозитивності цивільного судочинства).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом положень ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем.

Керуючись ст.ст. 141, 223, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради, третя особа приватний нотаріус Тихомирова Катерина Валеріївна про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення cкладено 20.06.2024 в зв`язку з аварійним відключенням електропостачання.

Суддя Р.Д. Абухін

06.06.24