Справа № 766/151/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2024р. Херсонський міський суд Херсонської області

у складі: головуючої судді Зуб І.Ю.,

при секретарі Федоровій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) про визнання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із даним позовом в якому просить, з урахуванням заяви про усунення недоліків, в якій вказано, що позивач наполягає на розгляді однієї позовної вимоги, а саме: визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м. Херсона, громадянина України, батьком дитини ОСОБА_4 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . При цьому в тексті даної зави зазначає, що сплачується судовий збір за другою позовною вимогою, а саме позивач просить: виключити запис як батька дитини, ОСОБА_2 , з актового запису, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Познань, Вєлькопольське воєводство Республіки Польща (№ документа 3064011/00/AU/2023/536762) про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тобто, виходячи з тексту заяви про усунення недоліків, позивач підтримує дві позовні вимоги.

Позов мотивований наступним. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі відповідач) перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2019 року. Шлюб розірвано згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.06.2023 року у справі № 214/5479/22. З 16.07.2022 року позивачка фактично не проживала з відповідачем, а мала фактичні шлюбні відносини із ОСОБА_3 , від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька, ОСОБА_4 . Відомості про батька під час реєстрації народження у Відділі реєстрації актів цивільного стану м. Познань, Вєлькопольське воєводство Республіки Польща вносились за даними колишнього чоловіка. Це підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_4 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Познань від 09.08.2023 року (№ документа 3064011/00/AU/2023/536762). ОСОБА_3 є біологічним батьком дитини. Він визнає своє батьківство відносно дитини, що підтверджується відповідною нотаріальною заявою від 02.11.2023 року, засвідченою нотаріусом Пьотром Сільським Нотаріальної контори у м. Познані (реєстр А №9062/23). Одночасно, ОСОБА_2 не заперечує своє батьківство відносно дитини, що підтверджується відповідною нотаріальною заявою від 02.11.2023 року, засвідченою нотаріусом Пьотром Сільським Нотаріальної контори у м. Познані (реєстр А №9061/23). Вказане свідчить про походження дитини від ОСОБА_3

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.02.2024 року залишено позовну заяву без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.03.2024 року відкрито загальне провадження у справі.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.05.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились, представником позивача подано заяву про проведення розгляду у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримуються.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник в судове засідання не з`явились, представником подано заяву про розгляд справи у відсутності даного відповідача, позовні вимоги визнаються.

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.06.2023 року у справі № 214/5479/22.

Сторони у справі не заперечували, викладених обставин в позовній заяві, щодо того, що з 16.07.2022 року позивачка фактично не проживала з відповідачем, а мала фактичні шлюбні відносини із ОСОБА_3 , від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька, ОСОБА_4 .

Відомості про батька під час реєстрації народження у Відділі реєстрації актів цивільного стану м. Познань, Вєлькопольське воєводство Республіки Польща вносились за даними колишнього чоловіка, що вбачається з копії свідоцтва про народження НОМЕР_4 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Познань від 09.08.2023 року (№ документа 3064011/00/AU/2023/536762).

ОСОБА_3 визнає своє батьківство відносно дитини, що вбачається із заяви від 02.11.2023 року, засвідченою нотаріусом Пьотром Сільським Нотаріальної контори у м. Познані (реєстр А №9062/23). Одночасно, ОСОБА_2 не заперечує своє батьківство відносно дитини, що підтверджується відповідною заявою від 02.11.2023 року, засвідченою нотаріусом Пьотром Сільським Нотаріальної контори у м. Познані (реєстр А №9061/23).

Вказане свідчить про походження дитини від ОСОБА_3 , доказів на спростування даного факту не надано.

Статтею 15 Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах ( Договір ратифіковано Постановою ВР N 3941-XII ( 3941-12 ) від 04.02.94 ) визначено, що документи, які підготував або засвідчив відповідний орган однієї з Договірних Сторін, скріплені гербовою печаткою і підписом уповноваженої особи, мають силу документа на території іншої Договірної Сторони без потреби будь-якого іншого засвідчення. Це стосується також копій і перекладів документів, які засвідчені відповідним органом. Документи, які на території однієї з Договірних Сторін визнаються офіційними, вважаються такими ж на території іншої Договірної Сторони.

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 399/1029/15-ц вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах для формування доказової бази. Водночас, висновки судово-генетичної експертизи суд оцінює з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 760/3977/15-ц зазначено, що висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено й іншими доказами.

Відповідно до звіту про дослідження № 77114077/2/2, ймовірність біологічного батьківства ОСОБА_5 до дитини ОСОБА_6 перевищує 99,9999%, тому батьківство досліджуваного передбачуваного батьківства до досліджуваної дитини було практично підтверджено.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлення та оскарження батьківства визначається особистим законом дитини на момент її народження. Статтею 28 Договору між Україною та Республікою Польща «Про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах» ратифікованого Постановою Верховної Ради України №3941 -XII від 04.02.1994р. визначено, що встановлення і оспорювання походження дитини від певної особи регулюється законодавством тієї Договірної Сторони, громадянином якої є мати дитини в момент народження дитини.

До вказаних правовідносин застосовуються норми права, визначені Сімейним кодексом України. Зокрема, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя (ст. 122 СК України).

Згідно ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України, За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦК України, Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до вимог ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене, наявні в матеріалах справи докази, а також те, що відповідачі визнали, що біологічним батьком ОСОБА_4 є ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання батьківства підлягають задоволенню.

Разом з тим, що стосується позовної вимоги про виключення із актового запису про народження, суд дійшов наступних висновків. Вимоги Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, та ст. 134 СК України поширюються на актові запису про народження, складені органами державної реєстрації актів цивільного стану України. У Матеріалах справи відсутні відомості про народження ОСОБА_4 внесений до актових записів цивільного стану України.

Водночас, позивач просить виключити відомості з актового запису про народження вчинені органом державної реєстрації актів цивільного стану іноземної держави (Республіка Польща). Згідно з приписами ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Договором між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах (ратифіковано Постановою ВР № 3941-XII від 04.02.1994) не визначено компетенцію національних судів України вирішувати питання щодо виключення відомостей з державних реєстрів, ведення яких здійснюється державними органами Республіки Польща. Разом з тим, статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 15 зазначеного Договору визначено, що документи, які підготував або засвідчив відповідний орган однієї з Договірних Сторін, скріплені гербовою печаткою і підписом уповноваженої особи, мають силу документа на території іншої Договірної Сторони без потреби будь-якого іншого засвідчення. Це стосується також копій і перекладів документів, які засвідчені відповідним органом. Документи, які на території однієї з Договірних Сторін визнаються офіційними, вважаються такими ж на території іншої Договірної Сторони. При цьому встановлення і оспорювання походження дитини від певної особи регулюється законодавством тієї Договірної Сторони, громадянином якої є мати дитини в момент народження дитини (ст. 28 Договору).

За таких обставин суд не вбачає підстав для виключення відомостей з державного реєстру іноземної держави (Республіки Польща) будь-яких відомостей, оскільки вирішення порушеного питання виходить за межі юрисдикції місцевого загального суду в даній категорії справ, а за часткового задоволення позову питання про внесення відомостей щодо визнання батьківства ОСОБА_3 в повній мірі може бути реалізовано ним в порядку, визначеному чинним законодавством.

На підставі ст.ст. 121, 122, 128,136 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 60, 88, 200, 209, 213, 215 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м. Херсона, громадянина України, батьком дитини ОСОБА_4 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяІ. Ю. Зуб