Справа № 275/1056/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2024 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Данилюк О. С.

за участю секретаря с/з Марієвської Н.А.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Києнка Д.О., представника відповідача адвоката Кіщенко І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Брусилів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 15 червня 2021 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання їх спільної дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 20.05.2021 року до його повноліття, в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. У зв`язку з тим, що рішення суду відповідачем не виконується, виникла заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини, яка станом на 08.09.2024 року складає 87 233, 92 грн. При цьому сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів станом на 31.08.2023 року становить 401 938, 52 грн. Оскільки законом передбачено стягнення з боржника суми неустойки за прострочення сплати аліментів, просила стягнути з відповідача загальну суму пені за несвоєчасну сплату аліментів в період 20.05.2021 року по 31.08.2024 рокуу розмірі 401 938, 52 грн.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 19.09.2024 року у вказаній цивільній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче судове засідання.

Від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , за змістом якого позовні вимоги останньої він визнав частково, з огляду на наступне. Так, відповідач зазначив, що дійсно судовим рішенням з нього на користь позивачки стягнуті аліменти на утримання їх спільної дитини. При цьому він ніколи не відмовлявся матеріально утримувати дитину та періодично, коли був працевлаштований, вносив аліменти на депозитний рахунок виконавчої служби, а також в міру своїх фінансових можливостей купував одяг, шкільне приладдя дитині. Зазначив, що на даний час є безробітним, з 01.08.2024 року йому призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям в розмірі 1 677, 67 грн. Однак, незважаючи на це, приймає заходів для своєчасного перерахування аліментів, та заборгованість з їх виплати виникла не з його вини. Вказав, що дійсно станом на 31.08.2024 року має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 87 233, 92 грн., тому вважає, що позивачка має право на стягнення пені, однак у меншому розмірі. Так, за вимогами СК України розмір пені не може перевищувати 100% заборгованості по аліментах та має розраховуватись наступним чином: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому вони були сплачені, але не сплачувались аліменти, до дня їх фактичної виплати та помножити на 1 відсоток. Таким чином, за його підрахунком розмір пені становить 29 793, 60 коп., проти стягнення якої з нього він не заперечував.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 15.11.2024 року підготовче провадження у справі було закрито та справу було призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Києнко Д.О. пред`явлені позовні вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, вимоги якої просили задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Кіщенко І.П. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнала частково, а саме на суму 29 793, 60 коп., з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Не заперечувала щодо часткового задоволення позову ОСОБА_1 саме на цю суму.

Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши подані ними письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_1 мають спільну дитину сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні (а.с. 7).

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 19 липня 2021 року з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь позивачки на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 20.05.2021 року до її повноліття (а.с. 3-5).

У зв`язку з тим, що рішення суду відповідачем не виконується, в нього виникла заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_2 , яка станом на 08.08.2024 року становить 87 233, 92 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів АСВП № 66548475 старшого держаного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) (а.с. 3-5).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

У силу вимог ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Отже, обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у ч. 4 ст. 155 СК України.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, а саме виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України.

Перевіряючи обґрунтованість заявленого позивачем розміру пені за несвоєчасну сплату аліментів, нарахованої на заборгованість по аліментам, а також наданих позивачем розрахунків пені, суд виходить з наступного.

Як вже зазначалось вище, статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Положеннями ч. 1, ч. 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Згідно зі ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, якими згідно ст. 4 ЦК України можуть бути закони та підзаконні нормативні акти.

У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане (тобто до останнього числа поточного місяця), та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Зазначений висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 року, винесеній у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), відступивши від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 року справі № 6-94цс15. Такий підхід Верховного Суду до розрахунку пені застосований також Касаційним цивільним судом в постановах від 12.09.2018 року у справі №759/9457/15-ц, від 17.10.2018 року у справі №359/9950/16-ц, від 05.12.2018 року у справі №372/264/15-ц.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц та від 03.04.2019 року у справі № 333/6020/16-ц, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+...(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1- нарахована сума аліментів за перший місяць (місячний платіж); Q1- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості); A2- нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

При визначенні розміру пені позивачка здійснила розрахунок заборгованості та його загальний розмір за період з 20.05.2021 року по 31.08.2024 року складає 401 938, 52 гривень.

Втім, суд не може погодитись з наведеним розрахунком пені позивачки, оскільки її сума значно перевищує 100 % заборгованості по даному аліментному зобов`язанню. Крім того, зазначений розрахунок зроблений без врахування періодичності зобов`язання зі сплати аліментів та формули, наведеної у правовому висновку Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц та від 03.04.2019 року у справі № 333/6020/16-ц.

При цьому розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, який мітиться у відзиві відповідача на позову заяву, вказаній формулі відповідає, зроблений з врахуванням розміру несплачених аліментів за кожен місяць та кількості днів прострочення за кожним платежем окремо. Тому саме вказаний розрахунок суд вважає таким, що відповідає вимогам ст. 196 СК України.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню пеня за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 29 793, 60 грн., тобто позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст.ст. 180, 196 СК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 20.05.2021 року по 31.08.2024 року в розмірі 29 793 (двадцять дев`ять тисяч сімсот дев`яносто три) гривні 60 копійки.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

СУДДЯ О.С. Данилюк