Справа № 487/3522/23
Провадження № 2/487/330/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2024 м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Карташевої Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Самедової Р.Ш.,

представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Гусака О.М.,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 та її представника - адвоката Голубенка Д.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 19.06.2023 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики від 23 вересня 2019 року в розмірі 29042,52 дол. США, яка складається з суми основного боргу 28000 дол. США, та три проценти річних в розмірі 1042,52 дол. США; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму витрат зі сплати судового збору в розмірі 10620,45 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтував тим, що 23 вересня 2019 між сторонами був укладений договір позики у формі розписки, за умовами якого відповідач отримав у позику від позивача 28000 доларів США. Строк повернення позики, встановлений сторонами у договорі не пізніше 23 вересня 2020 року, за усним погодженням строк повернення позики було продовжено на 6 місяців, до 23.03.2021, та в подальшому на 12 місяців, до 23.03.2022. Однак відповідач, в порушення умов договору, після спливу строку повернення коштів свої зобов`язання не виконав. Посилаючись на положення ст. 625 ЦК УКраїни, позивач вважає, що відповідач повинен сплатити не лише суму позики в іноземній валюті в розмрі 28000 доларів США, а і 3% річних від простроченої суми, починаючи з 24.03.2022 по 19.06.2023, що становить 1042,52 дол. США.

11.03.2024 до суду представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 - адвокатом Голубенком Д.К. подано клопотання про зупинення провадження у справі до набрання чинності рішенням суду у справі 3487/2157/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики від 23.09.2019, оформленого розпискою. Клопотання обґрунтував тим, що у справі №487/2157/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 оспорюється укладений між ними договір позики, оформлений розпискою від 23.09.2019, на який безпосередньо посилається позивач ОСОБА_3 у справі №487/3522/23 як на підставу своїх позовних вимог, а тому рішенням у справі №487/2157/24 можуть бути вирішені питання, які стосуються обґрунтованості заявлених ОСОБА_3 позовних вимог.

В судовому засіданні третя особа та її представник підтримали клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Гусак О.М. заперечував проти задоволення клопотання.

Позивач та його представник в судовому засіданні не були присутніми, від останнього надійшла заява про вирішення питання щодо зупинення провадження у справі без участі позивача та його представника.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню з таких підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 стаття 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі №357/10397/19 вказано, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статі і 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду".

Відповідно до сталої практики Верховного Суду, зупинення провадження є виключною мірою, оскільки зупинення справи призводить до порушення прав учасників справи, зокрема, на розумні строки розгляду справи, а тому зупинення провадження може бути лише у разі об`єктивної неможливості самостійно вирішити спір за відсутності доказів чи обставин, що встановлені в іншій справі.

Крім того, розумність строків розгляду справи згідно статті 2 ЦПК України належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства і є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та про що неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Суд вважає, що матеріали справи №2/487/330/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики дозволяють у повній мірі встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Наведені в заявленому клопотанні доводи представника третьої особи, на думку суду, не свідчать про неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення в іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи №487/2157/24, суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті справи №487/3522/23.

Крім того, у даній справі вже закрито підготовче провадження ухвалою суду від 24.01.2024, та розпочався розгляд по суті.

Клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України надійшло 11.03.2024, тоді як відповідно до ч. 3 ст. 210 ЦПК України передбачено, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється лише з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини 1 статті 251 та пунктами 1-3 частини 1 статті 252 цього Кодексу.

Тобто, наведеною нормою передбачений вичерпний перелік підстав для зупинення провадження у справі на стадії розгляду справи по суті, і підстава, визначена у пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України, у вказаному переліку відсутня. Провадження у цивільній справі на підставі пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України може бути зупинено лише до початку розгляду справи по суті.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що підстав для зупинення провадження у справі немає через відсутність обов`язкових умов для достатності зупинення провадження у справі, передбачених п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 210, 251 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 - адвоката Голубенка Дмитра Костянтиновича про зупинення провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 04.04.2024.

Суддя Т.А. Карташева