Справа № 301/1942/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" червня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Іршавський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження та стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Іршавський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження та стягнення аліментів на утримання дитини.

Позовні вимоги мотивовано тим, що з лютого 2011 року по березень 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах, мали близькі стосунки та проживали як чоловік та дружина, вели спільний бюджет, спільно харчувалися, проводили разом вільний час, мали спільних друзів, разом відвідували родичів, піклувались один про одного. Однак, ще до народження дитини між ними виникли розбіжності щодо спільного проживання і на цьому ґрунті вони розійшлися.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка народила сина ОСОБА_3 . Дитина була зареєстрована відповідно до ч.1 ст.135 СК України, матір`ю дитини записана позивачка ОСОБА_1 , а батьком записаний ОСОБА_4 .

Відповідач ОСОБА_2 під час їхнього спільного проживання переконував позивачку, що не відмовляється від батьківства і буде підтримувати її та дитину, однак, після народження сина його позиція змінилася, тому відомості про батька дитини вказані на підставі ч.1 ст.135 СК України, а саме: при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заява батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідач ОСОБА_2 є біологічним батьком дитини. Зразу після народження їхнього сина ОСОБА_2 декілька разів навідувався до них, приносив речі дитині та залишав кошти. Однак, невдовзі відповідач одружився та перестав надавати сину матеріальну допомогу. Позивачка неодноразово зверталася з проханням до відповідача визнати батьківство, однак, він не погоджувався і відмовлявся від цього.

На даний час відповідач ОСОБА_2 не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, не цікавиться його життям та навчанням. Відповідач не виконує покладеного на нього обов`язку щодо утримання своєї дитини. Всі питання щодо виховання та утримання сина позивачка вирішує сама. На даний час її матеріальне становище погіршилося і вона не в змозі самостійно утримувати дитину. На її усні звернення щодо надання матеріальної допомоги на утримання сина відповідач відмовляється навіть від розмов з цього приводу.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просила: визнати ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зобов`язати Іршавський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису №145 від 12.09.2012 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказавши батьком дитини ОСОБА_2 та змінити по батькові дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 »; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі по 1800 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Іршавського районного суду від 30.05.2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено на підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження.

10 червня 2024 року третьою особою Іршавським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подано до суду письмові пояснення на позов, згідно яких Іршавський відділ ДРАЦС заперечує щодо визнання батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якого є ОСОБА_1 . Оскільки 27 вересня 2022 року ОСОБА_7 та ОСОБА_1 звернулися до Іршавського відділу ДРАЦС з питання визнання батьківства щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю якої є ОСОБА_1 .

За даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян відомості про батька до актового запису про народження ОСОБА_3 , а/з №145 від 12.09.2012 року, складеного Іршавським відділом ДРАЦС Закарпатської області, внесені за заявою матері. Відповідно до вимог ч.1 ст.135 СК України батьком ОСОБА_9 .

За даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_10 з 20.09.2012 року. Від даного шлюбу у ОСОБА_2 є двоє дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022. Відповідно до абз. 4 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані чоловіки та жінки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років. Визнання батьківства у воєнний час може бути використане не з метою визнання батьківських обов`язків відносно дитини, а з метою ухилення від призову та легального виїзду за кордон. Фіктивне визнання батьківства, тобто визнання батьківства без наміру виконувати батьківські обов`язки, порушує права дитини. Заявник не скористався правом визнати батьківство відносно дитини 2012 року народження до 24.02.2022 року, тобто протягом 11 років від дня народження дитини. Тому з метою захисту прав дитини необхідно призначити генетичну експертизу (ДНК).

18 червня 2024 року позивачка ОСОБА_1 подала заперечення на письмові пояснення третьої особи, згідно яких вказані заперечення вважала такими, що не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Так, згідно вимог ЦПК України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача має право давати усні чи письмові пояснення суду, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, брати участь у судових засіданнях, подавати докази та інші права передбачені ЦПК України. Щодо заперечення проти позовних вимог, то таким правом наділений тільки відповідач по цивільній справі.

Начальник Іршавського відділу ДРАЦС ОСОБА_13 вказує у своїх поясненнях, як на підставу для відмови у позові, на те, що відповідач ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 та від даного шлюбу має двох дітей. Однак, є не зрозумілим, яким чином наявність двох дітей у відповідача ОСОБА_2 виключає можливість перебування у фактичних шлюбних відносинах з позивачкою з лютого 2011 року по березень 2012 року. Адже вони з відповідачем спільно проживали та позивачка народила від нього дитину до одруження ОСОБА_2 та ОСОБА_10 .

Посилання третьої особи на те, що заявник не скористався своїм правом визнати батьківство відносно дитини ОСОБА_3 протягом 11 років з дня народження є хибним. Так, по даній справі ОСОБА_1 є позивачем, а ОСОБА_2 - відповідач, до якого ОСОБА_1 пред`явила позовні вимоги щодо визнання батьківства та стягнення аліментів. Отже, ОСОБА_2 не є заявником по даній справі.

Щодо рекомендацій начальника Іршавського відділу ДРАЦС про призначення по даній справі генетичної експертизи, то такі рекомендації вважала передчасними. У разі невизнання відповідачем позовних вимог, позивачка буде клопотати про призначення відповідної судової експертизи. Однак, наразі позиція відповідача ОСОБА_2 по справі їй не відома.

Визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, спрямований на відновлення, визнання порушених або оскаржених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. Таким чином, саме в інтересах своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_1 подала позов про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, внесення змін до актового запису про народження дитини.

У підготовче судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі, справу просила розглянути без її участі (а.с.28).

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, а саме визнав, що він є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заперечував проти внесення про нього як батька відомостей до відповідного актового запису про народження дитини та проти стягнення з нього аліментів на утримання ОСОБА_3 . Справу просив розглянути за його відсутності (а.с. 22, 25).

Представник третьої особи - Іршавського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Микита Н. у підготовче судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була належним чином повідомлена, згідно письмових пояснень на позовну заяву справу просила розглянути без її участі (а.с. 19, 20, 21).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторона посилалися, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на підтвердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги задовольнити, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Позивачка посилалася на те, з лютого 2011 року по березень 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах. ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка народила сина ОСОБА_3 , батьком якого, зі слів позивачки, є відповідач ОСОБА_2

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на момент народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебували у зареєстрованому шлюбі.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданого 12.09.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області, батьком дитини записаний ОСОБА_4 , а матір`ю ОСОБА_1 , тобто позивачка по даній справі (а.с.9).

Батько дитини ОСОБА_4 записаний за вказівкою матері ОСОБА_1 відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України №8 від 08.02.2014 року (а.с.10).

Відповідно до ч.1 ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Відповідно до п. 5, 9 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

За змістом ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав та подав заяву, згідно якої зазначив, що визнає себе батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та надає згоду внести відомості про нього як батька до актового запису про народження дитини.

Згідно ст.206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав і законних інтересів інших осіб.

Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Заперечення представника Іршавського відділу ДРАЦС суд вважає неспроможними, оскільки перебування відповідача у зареєстрованому шлюбі та народження в цьому шлюбі двох дітей, батьком яких є відповідач ОСОБА_2 , ніяким чином не виключає можливості його батьківства відносно ОСОБА_3 . Не суперечить твердженню позивачки про те, що батьком її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є відповідач і той факт, що батьком дочки позивачки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 - є інший чоловік.

Щодо посилання представника Іршавського відділу ДРАЦС про необхідність призначення по справі генетичної експертизи, суд вважає таке безпідставним, виходячи з такого.

Згідно ст. 105 ЦПК України, призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити:1) характер і ступінь ушкодження здоров`я;2) психічний стан особи;3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Клопотань про призначення експертизи сторонами заявлено не було, а обов`язкове призначення судом генетичної експертизи для встановлення батьківства процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідач ОСОБА_2 , використовуючи свої процесуальні права на власний розсуд, подав до суду заяву про визнання позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, навпаки, у повному обсязі відповідає інтересам малолітнього ОСОБА_3 . Посилання представника Іршавського відділу ДРАЦС на можливе використання батьківства з метою ухилення від призову та легального виїзду відповідача за кордон, є припущенням, оскільки не доведено належними доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання відповідача ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з ст.134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.13.1., 2.16.4. Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану; на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Позивачка ОСОБА_1 також просила зобов`язати відповідача ОСОБА_2 до сплати аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі по 1800 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Дитина проживає з позивачкою.

З позовної заяви вбачається, що відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання сина.

Згідно з ст. 180, 181 ч.3 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Позивачка відповідно до ч.1 ст.184 СК України просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів враховуються судом положення ст.141 та ч.2 ст.182 СК України стосовно рівності прав та обов`язків батьків, у тому числі, щодо утримання дітей, щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позовні вимоги про стягнення аліментів відповідач ОСОБА_2 у повному обсязі визнав.

Враховуючи наведене, а також, що суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача у твердій грошовій сумі по 1800 грн. щомісячно на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 29.05.2024 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідача в користь позивачки судові витрати по справі у виді 1211,20 грн. судового збору, що був сплачений позивачкою при зверненні до суду (а.с.1).

Оскільки згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачку звільнено від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, суд вважає відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України стягнути такий з відповідача в сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 121, 125, 128, 134, 180-182, 184, 191 СК України, ст. 4, 12, 13, 76-81, 200 ч.4, 263-265 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця міста Іршава, Іршавського району, Закарпатської області, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця міста Іршава, Іршавського району, Закарпатської області.

Внести зміни до актового запису №145 від 12 вересня 2012 року про народження ОСОБА_3 , складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області, а саме:

- вказати батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця міста Іршава, Іршавського району, Закарпатської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2 ;

- змінити по батькові ОСОБА_3 з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

Прізвище, ім`я, дату, місце народження дитини та відомості про матір дитини залишити без змін.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , до сплати аліментів на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешканки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в твердій грошовій сумі по 1800 (одну тисячу вісімсот) грн. щомісячно, починаючи з 29 травня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешканки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , судові витрати в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору, який підлягає сплаті за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 20 червня 2024 року.

Головуюча: М. О. Пітерських