Справа№ 953/5850/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Лисиченко С.М.,

з участю секретаря судового засідання Кот Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м.Харкова із позовною заявою до ОСОБА_2 , відповідно до якої просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 13.09.2021 у сумі 1 420 585,40 грн., яка складається з наступного: 1 333 500,00 грн. основна сума заборгованості; 70 754,59 грн. інфляційні втрати; 16 330,81 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що між ОСОБА_3 та відповідачем 19.09.2021 укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 1333500,00 грн., що є еквівалентом 50 000,00 доларів США, які відповідач зобов`язалася повернути в строк до 27.09.2021. Разом з цим, відповідач у встановлені договором строки позику не повернула.

Зазначає, що 13.11.2023 між ОСОБА_3 , як первісним кредитором, та ним, як новими кредитором, укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого кредитор передала належне їй право вимоги згідно з договором позики від 13.09.2021, а новий кредитор прийняв право вимоги, що належне первісному кредитору за договором позики від 13.09.2021. На виконання умов договору про відступлення права вимоги від 13.11.2023 він, як новий кредитор сплатив первісному кредитору суму у розмірі 1333 500 грн. 00 коп. Зазначений факт підтверджується умовами договору від 13.11.2023, відповідно до яких підписанням даного договору сторони підтверджують здійснення повного розрахунку між ними.

З огляду на зазначене, те, що відповідач в установлені договором позики строки в добровільному порядку не повернула позику, ОСОБА_1 , як новий кредитор, прохає суд стягнути з відповідача на його користь суму основного боргу у розмірі 1 333 500,00 грн., а також інфляційні витрати та 3% річних за період з 28.09.2021 по 23.02.2022.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м.Харкова від 01.07.2024, визначено головуючого суддю у справі Лисиченко С.М..

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 02.07.2024 прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній цивільній справі, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 19.11.2024 підготовче провадження у даній цивільній справі закрито. Призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Представник позивача - адвокат Яровенко О.Ю.. подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлялася у встановленому законом порядку. Представником відповідача - адвокатом Лаврищевим В.В. подано заяву про розгляд справи за відсутністю сторони відповідача, проти задоволення позовних вимог заперечують. Правом на подачу відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.

Згідно частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно частини 2 статті 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

13.09.2021 між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі- позикодавець), та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі- позичальник), укладено договір позики (надалі Договір позики), відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується передати у власність позичальнику грошові кошти в розмірі 1 333 500, 00 грн., що є еквівалентом 50 000 доларів США за курсом НБУ 1 USD=26,67 на день укладення Договору позики (надалі позика).

Відповідно до п. 2,3 Договору позики позикодавець зобов`язується передати позичальнику всю суму позики шляхом надання готівкових коштів в момент підписання Договору. Підписання цього договору позичальником підтверджує отримання грошових коштів від позикодавця передбачених пунктом 1 цього договору.

Згідно з п.4,5,6 Договору позики позичальник зобов`язується повернути позику готівкою шляхом вручення коштів позикодавцеві в строк до 27.09.2021. Позичальник має право в будь-який час повністю або частково достроково повернути позику, при цьому позикодавець зобов`язаний прийняти таке дострокове виконання. Повернення готівкових коштів підтверджується розпискою (розписками) про отримання коштів. Сплата коштів на поточний рахунок підтверджується банківськими документами (виписками, платіжними дорученнями, квитанціями, меморальними ордерами тощо).

Відповідно до п.7,8 Договору позики наявність розписки (розписок) позикодавця про одержання сум позики підтверджує виконання позичальником свого обов`язку з повернення позики за цим договором. У разі, коли позичальник не поверне позикодавцю суму позики в строк, визначений у цьому Договорі, позикодавець вправі буде пред`явити цей договір до стягнення. Сторони домовились, що стягнення за цим Договором може бути здійснено за рішенням суду.

Згідно з п.10,11 Договору позики позика за цим договором є безпроцентною, позикодавець не має права на одержання процентів від позичальника. Договір вважається укладений і набирає чинності з моменту підписання сторонами.

13.11.2023 між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі первісний кредитор), та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (надалі- новий кредитор), укладено договір про відступлення права вимоги ( надалі- Договір про відступлення права вимоги).

Відповідно до умов Договору про відступлення права вимоги сторони домовились, що первісний кредитор передає належне йому право вимоги згідно з договором позики від 13.09.2021 (надалі- Основний договір), а новий кредитор приймає право вимоги, що належне первісному кредитору за Основним договором. Новий кредитор займає місце первісного кредитора в зобов`язаннях, що виникли з Основного договору в обсязі та на умовах, що існують на момент укладання цього договору.

Згідно з п.3,4 Договору про відступлення права вимоги за передане право вимоги до боржника за Основним договором новий кредитор сплатив первісному кредитору суму розмірі 1333 500,00 грн. Підписанням даного договору сторони підтверджують здійснення повного розрахунку між ними.

Договір вважається укладеним та набирає чинності з моменту підписання його сторонами ( п.5 Договору про відступлення права вимоги).

Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні обов`язки згідно з вимогами частини 1 статті 14 ЦК України виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Стаття 626 ЦК України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями статей 638, 639 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Якщо сторони домовилися укласти договір в певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надано, зокрема, договір позики, умови якого є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Крім того, частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Тобто, відповідно до положень статей 1046-1047 ЦК України підтвердженням факту передачі грошей є, зокрема, розписка або інший документ і в такій ситуації не обов`язково укладати окремий договір позики або нотаріально посвідчувати підпис боржника.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України).

В межах розгляду справи судом встановлено, оскільки не спростовано відповідачем, що на виконання умов Договору позики ОСОБА_3 передала у позику ОСОБА_2 13.09.2021 грошові кошти в сумі 1333500, 00 грн., які відповідач зобов`язалася повернути до 27.09.2021.

Зазначений факт підтверджується умовами п.3 Договору позики, відповідно до яких сторони домовились, що підписання цього договору позичальником підтверджує отримання грошових коштів від позикодавця у сумі 1 333 500,00 грн.

Доказів повернення позики відповідачем ані в у встановлені Договором позики строки, ані станом на 13.11.2023 укладення між позивачем та ОСОБА_3 . Договору відступлення права вимоги, відповідно до умов якого позивач, як новий кредитор набув право вимоги у зобов`язанні за Договором позики до відповідачки, матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що можливість заміни кредитора в зобов`язанні передбачена положеннями статті 512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріали цивільної справи не містять доказів отримання відповідачем, яка є боржником за Договором позики, повідомлення про передачу ОСОБА_3 права вимоги за Договором позики ОСОБА_1 , тобто позивачу.

Тлумачення статті 516, частини 2 статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, де зазначено, що «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним», а також Верховним Судом в постанові від 12 лютого 2020 року у справі №522/22802/17, які суд враховує відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України.

Судом встановлено, оскільки не спростовано відповідачем, що вона після заміни кредитора не вчиняла дій щодо погашення заборгованості за Договором позики.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи зазначене, а також те, що на час ухвалення судом рішення у даній справі відповідач взяті на себе зобов`язання за Договором позики не виконала, позику в сумі 1333500, 00 грн. в добровільному порядку не повернула, у ОСОБА_2 виник обов`язок сплатити позивачу, як новому кредитору, суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, починаючи з 28.09.2021.

Суд, оцінивши докази у їх сукупності, розглянувши позов в межах заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, доходить висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованості за Договором позики у сумі 1 333 500 грн. , з урахуванням індексу інфляції у розмірі 70 754,59 грн. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 16 330,81 грн. за період з 28.09.2021 до 23.02.2022.

Відповідно до вимог частини 1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 14 205,85 грн.

Керуючись статями 12-13, 81, 82, 89, 141, 223, 259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму основного боргу за договором позики б/н від 13.09.2021 у розмірі 1 333 500 (один мільйон триста тридцять три тисячі п`ятсот) грн., 3 % річних від простроченої суми боргу у розмірі 16 330 (шістнадцять тисяч триста тридцять) грн. 81 (вісімдесят одна) коп. та індекс інфляції за весь час прострочення у розмірі 70 854 (сімдесят тисяч вісімсот п`ятдесят чотири ) грн. 59 (п`ятдесят дев`ять) коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 14 205 (чотирнадцять тисяч двісті п`ять) грн. 85 (вісімдесят п`ять) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 цього Кодексу.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя - С.М. Лисиченко