КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,

секретар Ткаченко В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Орловської Вікторії Анатоліївни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 05 березня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу,-

в с т а н о в и в:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу. Зазначила, що 28.10.2022 за актом приймання-передачі вона передала ОСОБА_2 транспортний засіб марки «FordEscape» державний номер НОМЕР_1 . Того ж дня ОСОБА_2 надав їй розписку, в якій зобов`язувався у разі пошкодження/знищення ввіреного йому транспортного засобу відшкодувати шкоду оцінену в установленому законом порядку власнику майна. В подальшому автомобіль марки «FordEscape» державний номер НОМЕР_1 був повернутий їй в неробочому стані. Відповідно до складеного звіту від 17.04.2023 вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням вказаного автомобіля, становить 416 570,37 грн. Також внаслідок пошкодження транспортного засобу їй завдана моральна шкода, яку позивачка оцінює в 10 000,00 грн. ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 416 570,37 грн., та моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 05 березня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову ОСОБА_1 в повному обсязі. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що ОСОБА_1 під час судового розгляду надала належні та допустимі докази на підтвердження факту завдання шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу, а також факту наявності зобов`язання відповідача відшкодувати зазначену шкоду без огляду на те в який спосіб був пошкоджений автомобіль - внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, чи у інший спосіб.

В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність апелянта.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «FordEscape» державний номер НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 8045 (а.с. 12).

Звертаючись з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, внаслідок пошкодження транспортного засобу марки «FordEscape» державний номер НОМЕР_1 , , ОСОБА_1 надала копію розписки ОСОБА_2 від 10.11.2022, акту прийому-передачі автомобіля, акту видачі автомобіля № 4769 від 10.11.2022, умов оренди та копію звіту № 47/69.04.23 про оцінку вартості матеріального збитку, складеного 17.04.2023 суб`єктом оціночної діяльності - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (а.с. 14-43).

Відповідно до акту приймання-передачі автомобіля, підписаного ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ОСОБА_4 передала, а ОСОБА_2 прийняв автомобіль марки «FordEscape» державний номер НОМЕР_1 разом зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та страховим полісом. Загальна вартість об`єкта оренди становить 202 000 грн. (а.с. 15).

Відповідно до копії розписки ОСОБА_2 від 10.11.2022 року останній зобов`язується у разі пошкодження та/або знищення ввіреного йому транспортного засобу «FordEscape» державний номер НОМЕР_1 , відшкодувати оцінену в установленому законом порядку власнику даного майна шкоду, а також зобов`язується: відшкодувати шкоду, заподіяну життю і здоров`ю третім особам та/або потерпілим; відшкодувати шкоду, заподіяну майну третім особам та/або потерпілим; відшкодувати шкоду, заподіяну ввіреному транспортному засобу з його вини, у зв`язку із недотриманням правил експлуатації транспортного засобу (а.с. 14).

17.04.2023 суб`єктом оціночної діяльності - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 на замовлення ОСОБА_1 складено звіт № 47/69.04.23 про оцінку вартості матеріального збитку. Згідно висновку ринкова вартість транспортного засобу марки «FordEscape» державний номер НОМЕР_1 становить 416 570,37 грн.; значення коефіцієнту фізичного зносу 0,4238; вартість відновлювальному ремонту транспортного засобу марки «FordEscape» державний номер НОМЕР_1 - 3 205 044,97 грн.; утилізаційна вартість транспортного засобу марки «FordEscape» державний номер НОМЕР_1 - 73 129,52 грн. (а.с. 17).

За складання вказаного звіту ОСОБА_1 сплатила 2500,00 грн. (а.с. 45).

З матеріалів справи вбачається, що 24.04.2023 представник ОСОБА_1 направив на адресу ОСОБА_2 претензію щодо відшкодування шкоди (а.с. 46-47).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 1ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди та її розміру; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому ст. ст. 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У позові про відшкодування майнової та моральної шкоди ОСОБА_1 посилалася на те, що вона передала транспортний засіб марки «FordEscape» державний номер НОМЕР_1 , в користування відповідачу ОСОБА_2 , який зобов`язався відшкодувати завдану шкоду у разі пошкодження/знищення ввіреного йому транспортного засобу, проте, через деякий час її адвокатом було повернуто транспортний засіб у пошкодженому стані.

Разом з тим позивачка ОСОБА_1 не надала жодних доказів на підтвердження обставин пошкодження транспортного засобу марки «FordEscape» державний номер НОМЕР_1 , час та місце пошкодження транспортного засобу, таких як довідка про дорожньо-транспортну пригоду, протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення ОСОБА_2 , або інші докази на підтвердження факту пошкодження транспортного засобу марки «FordEscape» державний номер НОМЕР_1 , під час користування ним ОСОБА_2 , наявність причинного зв`язку між пошкодженням транспортного засобу та діями ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 зазначив, що водій транспортного засобу повідомив, що транспортний засіб був пошкоджений внаслідок перекидання 30 січня 2023 року, але поліція на місце дорожньо-транспортної пригоди не викликалася Відповідач зобов`язався провести ремонт транспортного засобу, однак просто кинув його на станції технічного обслуговування. Такі посилання не звільняють ОСОБА_1 від обов`язку доведення причинного зв`язку між завданням шкоди та діям відповідача належним доказами.

Складена ОСОБА_2 розписка від 10.11.2022 року про зобов`язання відшкодувати шкоду у разі пошкодження та/або знищення ввіреного йому транспортного засобу «Ford Escape» державний номер НОМЕР_1 , не може бути підставою для стягнення оціненої ОСОБА_1 шкоди. Як зазначила сама позивачка, вказана розписка була оформлена ще в момент передачі транспортного засобу відповідачу.

Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Орловської Вікторії Анатоліївни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 05 березня 2024 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Кафідова О.В.