справа № 619/9187/24
провадження № 2/619/2160/24
Рішення

Іменем України

20 грудня 2024 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Міщенко О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 619/9187/24,

ім`я (найменування) сторін:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач: Виконавчий комітет Солоницівської селищної ради,

вимоги позивачів: про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом,

представник позивачів: ОСОБА_4 .

Виклад позиції позивачів.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом, у якому просять встановити факт родинних відносин і визнати за ними право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . У обґрунтування позову зазначено, що спадковий житловий будинок належить ОСОБА_6 , яка мала сина ОСОБА_5 , але докази родинних відносин не збереглися. ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 і вони мали синів ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , який перебував у шлюбі з ОСОБА_2 та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивачі спадщину прийняла, але позбавлені можливості оформити спадкові права у нотаріуса, оскільки не зберіглося свідоцтво про народження ОСОБА_5 .

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Відповідно до ухвали суду від 14.11.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 10.12.2024.

Згідно ухвали суду від 10.12.2024 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 20.12.2024.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву про розгляд справи без участі представника та ухвалити рішення на розсуд суду на підставі наявних у справі доказів.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник позивачів та позивачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності від 20.07.1990, виданого виконкомом Солоницівської селищної ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Солоницівської селищної ради народних депутатів № 200 від 19.06.1990, про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.09.2024 ( а.с. 27).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с. 22).

Оскільки правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п. 4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Враховуючи, що ОСОБА_6 заповіт складено не було, що підтверджується відомостями Дергачівської державної нотаріальної контори, має місце спадкування за законом.

У відповідності до ст. 529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо

на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_6 були онуки: ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на долю свого батька - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_7 спадщину прийняли, була заведена спадкова справа № 214/1999, однак свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с. 23).

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 1223 ЦК України).

Ураховуючи, що заповіт від імені ОСОБА_1 відсутній, про що свідчить Інформаційна довідка за №79191313 від 18.11.2024 (а.с. 86), має місце спадкування за законом.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 являють його син - ОСОБА_8 , дружина - ОСОБА_2 та мати - ОСОБА_1 , їх родинні відносини підтверджуються копіями свідоцтв про народження та укладення шлюбу.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно даних Дергачівської державної нотаріальної контори після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 була заведена спадкова справа №38/2012. 26.01.2012 із заявою про прийняття спадщини звернулася дружина ОСОБА_2 . Мати спадкодавця - ОСОБА_1 спадщину прийняла, оскільки на час смерті була зареєстрована зі спадкодавцем за однією адресою. Більше із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 82).

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як роз`яснено в п. 22 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори постановою від 23.08.2024 позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні документи, які би підтверджували родинний зв`язок ОСОБА_5 з його матір`ю ОСОБА_6 .

У судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 був сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 .

Враховуючи, що спадкоємці прийняли спадщину у встановленому законом порядку, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 право власності по 1/4 частині за кожною, за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину, житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачі: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

відповідач: Солоницівська селищна рада, , місцезнаходження: Харківська область, Харківський район, с-ще Солоницівка, вул. Визволителів, буд. 6.

Суддя І. М. Нечипоренко