КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 752/15823/22

19 грудня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А.

при секретарі - Смолко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Осипенка Вадима Юрійовича на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 березня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Сіромашенко Н. В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» про зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» (далі - ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції») про зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 квітня 2021 року набрав чинності Закон України № 1381-IX, яким розділ ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 7, яким передбачено, що зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом.

Бажаючи реалізувати своє право передбачене законодавством на реструктуризацію свого кредитного зобов`язання, що виникло за кредитним договором № 1306/252/259 від 15.08.2008 року, кредитором за яким є ВАТ «Чорноморський Банк Розвитку та реконструкції» позивач подала до вказаного банку відповідну заяву. Натомість, відповідач проігнорував вимоги законодавства, не отримав зазначену заяву, що на думку позивачки свідчить про порушення її прав за захистом яких вона звернулася до суду.

Враховуючи наведене, позивач просила зобов`язати відповідача провести реструктуризацію зобов`язань, що виникли за кредитним договором № 1306/252/259 від 15.08.2008 року, кредитором за яким є ВАТ «Чорноморський Банк Розвитку та реконструкції» на підставі пункту 7 розділу ІV«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» та здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати позичальнику поштою рекомендованим листом інформацію про зміну заповзань за результатами проведення реструктуризації.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 18 березня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» про зобов`язання вчинити дії, відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що заява про реструктуризацію зобов`язань була подана кредитору позичальником або її представником особисто чи надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення. З огляду на це, відсутні підстави вважати, що ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» порушено вимоги пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» щодо не проведення реструктуризації зобов`язань.

Не погоджуючись з рішенням суду, 24 вересня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Осипенко В.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що прийняте з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Так, висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження подачі кредитору заяви про реструктуризацію зобов`язань, є таким, що не відповідає дійсним обставинам справи. До позовної заяви додано копію заяви про реструктуризацію зобов`язань, а також копію опису та фіскальних чеків про відправлення такої заяви кредитору.

Тобто позивач виконав вимоги чинного законодавства та звернулася до відповідача з відповідною заявою про реструктуризацію зобов`язань. У свою чергу, відповідач вимоги закону проігнорував, чим порушив права позивача.

08 листопада 2024 року до Київського апеляційного суду від представника Публічного акціонерного товариства «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» Лобаня Дмитра Миколайовича надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому представник зазначав, що не погоджується з доводами апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судове засідання з`явився представник позивача ОСОБА_1 адвокат Осипенко Вадим Юрійович який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник Публічного акціонерного товариства «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» Лобань Дмитро Миколайович в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону відповідає.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що бажаючи реалізувати право передбачене законодавством на реструктуризацію свого кредитного зобов`язання, що виникло за кредитним договором № 1306/252/259 від 15.08.2008, кредитором за яким є ВАТ «Чорноморський Банк Розвитку та реконструкції» вона подала до банку відповідну заяву.

Згідно копії доданої до позову заяви про реструктуризацію зобов`язань передбачених договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, відповідно до пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» остання датована 20.07.2021, підписана від імені представника ОСОБА_1 , адвокатом Головком Д.В., адресована до ВАТ «Чорноморський Банк Розвитку та реконструкції» на адресу: 01033, Україна, Київська область, м. Київ, вул. Тарасівська, 9.

ПАТ «Чорноморський Банк Розвитку та реконструкції» є правонаступником АКБ «Чорноморський Банк Розвитку та реконструкції». Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.09.2015 № 578 «Про ліквідацію ПАТ «Чорноморський Банк Розвитку та реконструкції» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 03.09.2015 № 165 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Чорноморський Банк Розвитку та реконструкції та делегування повноважень ліквідатора банку», розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якій делеговано усі повноваження ліквідатора Банку визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року.

ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» знаходиться в стані припинення та з 21.10.2020 року має зареєстроване місцезнаходження за адресою: м. Київ, Шевченківський район, вул. Січових Стрільців, б. 17, поверх 2.

Згідно з довідкою начальника відділу діловодства ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції», перевіркою відомостей журналу реєстрації вхідної кореспонденції встановлено, що документ із назвою: «Заява про реструктуризацію зобов`язань передбачених договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, відповідно до пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» датований 20.07.2021, підписаний від імені представника ОСОБА_1 адвокатом Головка Д.В., адресований до «ВАТ «Чорноморський Банк Розвитку та реконструкції» 01033, Україна, Київська область, м. Київ, вул. Тарасівська, 9 до ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» не находив. Повідомлено, що з 21.10.2020 року адресою для листування з ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» та місцезнаходженням уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ була адреса: вул. Петра Сагайдачного, 17, м. Київ, 04070, про що на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб наявне повідомлення.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію зобов`язань за договором про споживчий кредит. Реструктуризація зобов`язань за договором про споживчий кредит - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту.

13 квітня 2021 року Верховною Радою України прийнято Закон № 1381-IX, який набрав чинності 23 квітня 2021 року.

Цим Законом внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», а саме Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 7.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом:

1) обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі:

- наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника;

- відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації;

2) виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом «г» частини першої статті 121 Земельного кодексу України.

Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов:

- предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі).

Відповідно до підпункту 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом.

Отже, цим Законом на кредитора покладено обов`язок провести реструктуризацію заборгованості за договором про споживче кредитування у випадку подання позичальником заяви.

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи наведене, встановивши фактичні обставини, які мають значення для її правильного вирішення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведення позивачем заявлених нею вимог, зокрема, виконання покладеного на неї обов`язку щодо звернення до кредитора з заявою про проведення реструктуризації, та як наслідок виникнення у останнього зобов`язання таку реструктуризацію провести.

Доводи апеляційної скарги про виконання позичальником обов`язку щодо звернення до кредитора з заявою про проведення реструктуризації не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються встановленими у справі фактичними обставинами.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судового рішенні, питання вичерпності висновку суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що у справі, що розглядається, сторонам надано вмотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Судом першої інстанції повно встановлено обставини, що мають значення для справи, висновки суду відповідають наявним у матеріалах справах доказам.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 березня 2024 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 - адвоката Осипенка Вадима Юрійовича залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2024 року.

Головуючий: Судді: