П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2024 року м. Київ

Справа № 759/17184/23

Провадження№22-ц/824/8060/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Євграфової Є.П., Шкоріної О.І.,

секретаря: Мандрики О.П.

учасники справи позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою адвокатом Басараб Наталією Володимирівною, на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 09 січня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18.01.2022 року у справі № 759/22174/19, зміненого та доповненого постановою Київського апеляційного суду від 22.12.2022 року, стягнуто з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 464 191,20 грн., витрати за послуги евакуатора в розмірі 6 500,00 грн., витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 2 000,00 грн., моральну шкоду в розмірі 1 000,00 грн., сплачений судовий збір в розмірі 4 832,76 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн., а всього - 483 523,96 грн.; зобов`язано його передати ОСОБА_2 автомобіль марки «Ауді», модель А6, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 .

Вказав, що ОСОБА_2 рішення суду не виконує, кошти, розмір яких встановлений судовим рішенням, не сплачує, тому відповідно до положень ст. 625 ЦК України просив стягнути на його користь від суми боргу у розмірі 464 191,20 грн. 3% річних з 10.10.2019 року по 31.08.2023 року, що складає 5 412,65 грн., та інфляційні втрати з 10.10.2019 року по 31.08.2023 року, що складають 254 840,90 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 09 січня 2024 року Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) грошові кошти в сумі 11 593,60 грн. (одинадцять тисяч п`ятсот дев`яносто три гривні 60 копійок) інфляційних втрат та 9 614,48 грн. (дев`ять тисяч шістсот чотирнадцять гривень 48 копійок) 3% річних.

Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 037,50 грн. (дві тисячі тридцять сім гривень 50 копійок).

Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 212,28 грн. (двісті дванадцять гривень 28 копійок).

Не погоджуючись з рішенням суду, представником ОСОБА_2 адвокатом Басараб Н.В. подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що висновки суду є хибними, оскільки виконавчі провадження перебувають на виконанні і здійснюється примусове виконання з пенсії відповідача, а частині передачі автомобіля рішення суду не виконане. Відповідач вважає, що оскільки ним виконується рішення суду то і відсутні підстави для застосування ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначив, що він переконаний, що апеляційна скарга представника відповідача задоволенню не підлягає та вказав, рішення суду може бути скасовано з інших підстав, оскільки суд першої інстанції не врахував висновки Великої Палати Верховного Суду, відповідно до якого зобов`язання не є таким, що виникло з рішення суду. Це зобов`язання з відшкодування шкоди, в якому рішенням суду визначено конкретний розмір завданої шкоди та констатовано про наявність зобов`язання між сторонами.

В судове засідання учасники справи не з`явилися.

Від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Басараб Н.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони відповідача.

Колегія суддів враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов`язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення позивача ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права.

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.372 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

За таких обставин, обставин апеляційний суд в складі колегії суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.

Оскільки справи розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла таких висновків.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09 січня 2024 року оскаржується в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат за період з 23.12.2022 року по 31.08.2023 року за ч.2 ст.625 ЦК України.

В іншій частині рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09 січня 2024 року не оскаржується, а тому відповідно до правил частини першої статті 367 ЦПК України справа в цій частині не переглядається.

Встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18.01.2022 року, зміненого та доповненого постановою Київського апеляційного суду від 22.12.2022 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 464 191,20 грн., витрати за послуги евакуатора в розмірі 6 500,00 грн., витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 2 000,00 грн., моральну шкоду в розмірі 1 000,00 грн., сплачений судовий збір в розмірі 4 832,76 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн., а всього - 483 523,96 грн.; зобов`язано ОСОБА_1 передати ОСОБА_2 автомобіль марки «Ауді», модель А6, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 (а.с. 38-47).

Як вбачається із вказаного рішення, 10.10.2019 року о 07 год. 30 хв. на а/д Чоп-Київ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «КІА», д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок вищевказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 . Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зазначене судове рішення набрало законної сили 22.12.2022 року.

Як вбачається з матеріалів справи Святошинським районним судом м. Києва 23.01.2023 року виданий виконавчий лист № 759/22174/19, який пред`явлений позивачем до виконання.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельовою В.В. від 03.02.2023 року відкрито виконавче провадження № 70927564 (а.с. 11).

Згідно листа приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельовою В.В. від 29.06.2023 року виконавче провадження № 70927564 перебуває на виконанні (а.с. 12).

Згідно наданого позивачем розрахунку від суми боргу у розмірі 464 191,20 грн. 3% річних з 10.10.2019 року по 31.08.2023 року складає 5 412,65 грн., інфляційні втрати з 10.10.2019 року по 31.08.2023 року складають 254 840,90 грн.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним

і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам закону відповідає.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією

і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

За своєю правовою природою судове рішення є засобом захисту прав або інтересів фізичних та юридичних осіб.

Положення статті 11 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу ІІІ книги 5 цього ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу ІІІ книги 5 цього Кодексу).

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт).

Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Такий правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18).

Установивши, що зобов?язання з повернення коштів ОСОБА_2 не виконано, кошти не повернуто, суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність підстав для стягнення 3 % річних та інфляційних втрат відповідно до статті 625 ЦК України.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом

у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Доказів повернення коштів стороною відповідача суду не надано.

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального

і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Басараб Н.В. без задоволення, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09 січня 2024 року в оскаржуваній частині - без змін, оскільки підстав для скасування судового рішення в оскаржуваній частині немає.

Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін, розподіл судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України апеляційний суд не здійснює.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , поданою адвокатом Басараб Наталією Володимирівноюзалишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09 січня 2024 року в оскаржуваній частині- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач А. М. Стрижеус

Судді: Є. П. Євграфова

О. І. Шкоріна