Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/3785/23
Провадження № 2/376/232/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2024 р. Сквирський районний суд Київської області у складі: головуючого - судді Батовріної І.Г., при секретарі судових засідань Борисевич Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою до відповідача про зменшення розміру аліментів, в якому просив зменшити розмір аліментів що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 , на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/2 частини на 1/3 частину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обгрунтування позову посилається на те, що згідно судового наказу від 10.07.2023 р. з нього стягуються аліменти в розмірі 1/2 частини на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Аліменти сплачує вчасно, заборгованості не має, проте визначений судом розмір аліментів сплачувати не може, оскільки у нього на утриманні є мама ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка важко хворіє та потребує постійного дорого вартісного лікування, за станом здоров`я працювати не може, також мама має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , якому він фактично замінив батька та допомогає йому матеріально. Як вказує позивач, на даний час він мобілізований та приймає участь у бойових діях, а внаслідок важких умов проживання та великих фізичних навантажень у нього загострились хронічні захворювання, внаслідок чого він потребує лікування та відповідно і матеріальних затрат.

Позивач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою в якій просить розгляд справи здійснювати у її відсутність, позов визнає.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши документи наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони є батьками спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.5-6).

На підставі судового наказу Сквирського районного суду Київської області від 10 липня 2023 року по справі №376/1416/23 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з 16 травня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто максимальний розмір аліментів - 1/2 частини від доходів ОСОБА_1 (а.с.5)

На час розгляду справи сторонами не оспорюється, що неповнолітні діти проживають та перебувають на утриманні ОСОБА_2 .

З протоколу езофагогастродуоденоскопії від 18.04.2023 р. та 06.10.2023 р. вбачається, що позивач хворіє на ерітематозну гастропатію, застойну дуоденопатію, рефлюкс езофагіт, тощо. (а.с.13,14,16).

З витягу Ружинської територіальної громади вбачається, що місце проживання позивача ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

З довідки, виданої Ружинською селищною радою, Житомирської області від 08.11.2023 р. № 1038 вбачається, що місце проживання матері позивача ОСОБА_6 також зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12).

З довідки виданої Ружинської селищної ради, Житомирської області вбачається, що ОСОБА_6 , згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 не працює з 11.08.2015 р.

Випискою з медичної карти амбулаторного хворого підтверджується те, що мати позивача ОСОБА_6 за станом свого здоров`я потребує стороннього догляду. (а.с. 15)

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України).

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 16.09.2020 року у справі №565/2071/19, статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Також судом звертається увага, що під час розгляду позову про зменшення розміру аліментів суд не переглядає рішення, яким стягнуто аліменти, а лише з`ясовує наявність обставин, які дають підстави для зменшення розміру аліментів.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Так, позивачем надано суду докази того, що з моменту постановлення Сквирським районним судом Київської області 10.07.2023 р. судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня звернення 16.05.2023 р. і до дня досягнення дітьми повноліття, змінилися обставини його життя, а саме, Сквирським районним судом Київської області не враховувалися обставини, що у позивача є загострені хронічні захворювання, внаслідок чого він потребує лікування та відповідно і матеріальних затрат.

Також, при зверненні до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що на даний час він утримує ще свою хвору матір, яка не працює та за станом свого здоров`я потребує стороннього догляду, тривалий час знаходиться на стаціонарному лікуванні, що вочевидь потребує додаткових фінансових витрат та безумовно впливає на матеріальний стан позивача, що також є умовами зменшення розміру аліментів у відповідності до положень ч.1 ст. 192 СК України.

Отже, такий розмір аліментів у розмірі половини від його доходу є неспіврозмірним з обсягом його доходів та не дає йому можливості здійснювати витрати, необхідні для забезпечення його життєвих потреб та погіршення його матеріального стану.

Таким чином, визначаючись щодо зміненого розміру аліментів, суд враховує обставини, визначені ст. 182 СК України, обов`язок обох батьків утримувати дитину, визнання відповідачем позову, а також зважає, що на утриманні позивача знаходиться ще непрацездатна матір, з огляду на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітей, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за судовим наказом Сквирського районного суду Київської області від 10.07.2023 р. (справа №376/1416/23) з 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/3 частку заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Суд також зауважує, що визначений розмір аліментів також не є незмінним і в разі надалі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина перша статті 192 СК України).

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, на що звернуто увагу в п.23 Постанови Пленуму №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховного Суду України від 15.05.2006 року.

Згідно з частинами восьмою, дев`ятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Разом з тим, суд враховує, що відповідно до положень ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, не підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 18, 79-81, 141, 259, 263-265, 274 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, визначений судовим наказом Сквирського районного суду Київської області від 10.07.2023 р. у справі №376/1416/23.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_3 - аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення за судовим наказом від 10.07.2023 р. у справі №376/3785/23 - припинити з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Батовріна І.Г.