Справа № 932/6303/24
Провадження № 2/202/4606/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Доценко С.І.

секретаря судового засідання Тарасової К.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

третьої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину-інваліда,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з її колишнього чоловіка ОСОБА_2 , аліменти на її користь на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_4 ,який з нею проживає, в розмірі 1/3 частини його доходу щомісяця, починаючи стягнення з 10.04.2024 року, але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи яка втратила працездатність, на весь період непрацездатності сина.

В обґрунтування позову зазначила, що в період перебування її у шлюбі з відповідачем у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є інвалідом першої «А» групи з дитинства. Вона з батьком дитини розлучені. Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні, оскільки потребує постійної сторонньої допомоги. До досягнення дитиною повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання сина. Після того, як син досяг повноліття, відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на його утримання. Син за станом здоров`я потребує постійної матеріальної допомоги ,стороннього догляду та лікування. Позивачка забезпечує постійний догляд за дитиною , тому не може працювати та отримувати доход, для забезпечення потреб сім`ї. А відповідач не надає матеріальної допомоги якої потребує син, хоча має такий обов`язок та таку можливість. Просила позов задовольнити .

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 07.2024 року справа направлена за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.08.2024 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав відзив на позовну заяву , в якому заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі . Вважає, що він має змогу сплачувати аліменти в розмірі 1/5 частини отримуваного доходу . Звертає увагу на те, що він є пенсіонером , а тому не може утримувати дитину в розмірі який запропонований позивачем . Зазначає, що він має хронічні захворювання, які потребують додаткових витрат . Також вважає, що дитина як інвалід та позивачка отримують соціальну допомогу, яка має враховуватись при визначенні розміру аліментів . Звертає увагу на те що комунальні витрати на проживання в квартирі мають нести всі мешканці квартири, а не тільки позивачка.

Позивач подала відповідь на відзив , в якому зазначає, що дитина потребує постійної сторонньої допомоги, а тому вона витрачає кошти на його утримання вона витрачає кошти на потрібні дитині масажі, на його особливе годування, проживання з травня до січня за межами міста, для його оздоровлення, що потребує витрат на його утримання. Він не може сам забезпечити будь-які потреби , потребує постійної допомоги та нагляду. За останні 18 років вона не мала змоги відпочити жодної доби. До повноліття сина вона отримувала від відповідача 42% від його доходу і цих грошей ледве вистачало на потреби дитини. зовсім не виявляє інтересу до дитини до її здоров`я, будь якої допомоги з дитиною ( реабілітація, транспортування, не надає, не залишався з сином ні разу та навіть не зустрічався з ним. Весь її час присвячений сину. Вона не має часу працювати. В квартирі , де вона з сином проживає прописано 4 особи: вона з сином та дочкою, та її непрацездатний брат, який є інвалідом 1 групи. Із працездатних осіб вона і донька. Вона, як зазначила раніше, не може працювати, а донька не має обов`язку сплачувати за всіх комунальні платежі та утримувати свого брата.

Відповідачем надано заперечення на відзив , він вважає, що у позивача не має підстав для витрачання додаткових коштів на поїздки на консультації до лікарів у м. Київ , тому що у м. Дніпрі є фахівці, а також оздоровлення його за межами міста. Особам з такими захворюваннями, як у сина , надається безоплатна медична допомога та медикаменти, а тому витрати на його лікування є необґрунтованими. Відповідач є особою похилого віку, отримує пенсію. Інших джерел для існування не має, має хронічні хвороби, що потребують контролю та лікування. Тому він не взмозі забезпечити аліменти в розмірі 1/3 частки і згоден лише на 1/5 частку від доходу.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити. Наголосила, що син є інвалідом з дитинства 1 «А» групи. За станом здоров`я не може виконувати жодних видів праці та потребує постійної сторонньої допомоги, догляду і нагляду, який вона йому забезпечує. Син проходить постійні курси лікування ,та процедури для підтримання фізичного стану, які потребують витрат. На літо для підтримання його емоційного стану вона вивозить його за межі міста для оздоровлення. Відповідач має дачу за містом але допомогу не пропонує. Із-за стану здоров`я сина , вона не може працювати, тому що він потребує постійного контролю та допомоги у всіх побутових питаннях. Після досягнення повноліття, лише з 10.04.2024 року син став отримувати соціальну пенсію. Отриманих соціальних витрат , які сім`я отримує, не достатньо для забезпечення життєвих потреб дитини. Відповідач має постійний дохід і може сплачувати аліменти на утримання дитини. Добровільно він аліменти на утримання дитини не сплачує.

Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечували. Згодні лише на стягнення з відповідача 1/5 частки доходу щомісяця на утримання дитини з урахуванням того, що окрім пенсії він іншого доходу не має, і за станом здоров`я сам потребує проходження періодичного лікування. Окрім того, просили врахувати , що відповідач сплатив позивачці достатні кошти за судовим рішенням про додаткові витрати на дитину. Відповідно до наданих медичних документів майже 6 років ОСОБА_4 знаходиться без нагляду лікаря і не має погіршення стану здоров`я. Відповідач з свого боку, є пенсіонером, отримує пенсію, має хронічні захворювання , які потребують постійного лікування. Зазначає що відповідно до ст.141 СК України обов`язки батьків є рівними.

Заслухавши пояснення сторін, , дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено на підставі свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та не заперечується сторонами, що сторони є його батьками .

Згідно з довідкою МСЕК серії 12 ААД №079566 від 18.06.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлена І «А» група інвалідності з дитинства, безстроково. За висновком МСЕК за станом здоров`я не може виконувати ніякі види праці , потребує постійної сторонньої нерегульованої допомоги , догляду, нагляду.

Факт психічної хвороби ОСОБА_4 підтверджується виписками із медичної картки амбулаторного/стаціонарного хворого.

Так., відповідно до наданих медичних документів повнолітня дитина ОСОБА_5 страждає на психічну хворобу, та потребують постійної сторонньої допомоги та нагляду.

Відповідно до рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11.04.2014 року сторони розірвали шлюбні відносини.

Відповідно до довідки №3934 про склад сім`ї ОСОБА_1 , повнолітня дитина ОСОБА_4 проживає з нею.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.06.2015 року з відповідача були стягнуті аліменти на утримання двох дітей : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по 1/6 частки доходу щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття .

На день звернення до суду за цим судовим рішенням стягнення не проводиться, тому що діти досягли повноліття.

Згідно довідки Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 04.12.2024 року за № 10/2-1708 ОСОБА_4 перебував на обліку як дитина -інвалід та його мати ОСОБА_1 отримувала соціальну допомогу на дитину з інвалідністю з 28.07.2013 року по 09.04.2024 року. З 10.04.2024 ОСОБА_4 перебуває на обліку як отримувач державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства. З 10.04.2024 по 30.04.2024 у розмірі 5631,29 грн ., а з 01.05.2024 року по теперішній час 8044,70грн щомісячно. Відомості про отримання будь-якої соціальної допомоги ОСОБА_8 після досягнення дитиною повноліття відсутні.

Відповідачем надано на підтвердження свого стану здоров`я виписки із медичних закладів, що він має хронічні захворювання і періодично проходить курси лікування і витрачає кошти на медичні препарати та обстеження.

Відповідно до наданих чеків , найбільша сума витрат на придбання медичних препаратів в аптеці - 507.80 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини восьмої та дев`ятої статті 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Статтею 198 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Виходячи із змісту вищевказаної статті, для виникнення обов`язку батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей необхідні наявність трьох умов: дитина повинна бути непрацездатною; вона потребує матеріальної допомоги; а батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дитину.

Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Статтею 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів

Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.201СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є інвалідом 1 «А» групи і за станом здоров`я є непрацездатним.

Законом України „Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю визначено право на матеріальне забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України та соціальний захист осіб з інвалідністю з дитинства та дітей з інвалідністю шляхом встановлення державної соціальної допомоги у відсотках від прожиткового мінімуму.

Розмір державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю у 2024 році розраховуватися з урахуванням норм Закону № 2109-III, статті 7 Закону № 1928-IX та постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 265 „Деякі питання пенсійного забезпечення громадян.

Так, ОСОБА_4 , який є собою з інвалідністю з дитинства І групи підгрупи «А» виплачується щомісяця державна соціальна допомога з надбавкою на догляд в сумі 8044,70 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 проживає з позивачкою. За станом здоров`я потребує постійного догляду та нагляду, що свідчить про те, що вона не може працювати та отримувати додатково доход для матеріального утримання дитини -інваліда.

Відповідно до вищезазначеного законодавства до розміру державної допомоги особам з інвалідністю групи 1 «А» включена надбавка на догляд за інвалідом, яка невідокремлюється окремо .

Таким чином, 8044 грн., є дохід сім`ї позивачки ОСОБА_8 та її непрацездатного сина

Враховуючи стан здоров`я непрацездатного суд також враховує, що позивачка самостійно, тривалий час своїм трудом створює умови для сина, забезпечуючи належний нагляд відповідно до стану його здоров`я.

Відповідач зазначив в ході судового розгляду , що має постійний доход у вигляді пенсії, що свідчить про те що він може частину доходу надавати на утримання сина-інваліда, тому що , враховуючи стан здоров`я непрацездатного сина доводить його потребу в матеріальній допомозі, тому що отримувана державна соціальна допомога не забезпечує йому підтримання нормальної життєдіяльності.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що непрацездатний син сторін за станом здоров`я позбавлений можливості працювати, його матеріальне становище та матеріальне становище його матері, яка за вадами здоров`я свого сина не має змоги також влаштуватися на роботу, отриманий ними дохід у вигляді державної соціальної допомоги не дозволяє в повній мірі компенсувати витрати на побутові потреби та утримання непрацездатного повнолітнього сина.

Батько непрацездатного сина , маючи обов`язок по утриманню непрацездатної дитини , попри наявність хронічних вікових захворювань , на які посилається відповідач, отримуючи стабільний дохід у вигляді пенсії щомісяця, має можливість надавати допомогу своєму повнолітньому непрацездатному сину, який її потребує.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, можливість відповідача матеріально забезпечувати повнолітнього непрацездатного сина в період його непрацездатності та відсутність інших осіб, яких за законом він мав би матеріально утримувати.

За таких обставин , стягнення з відповідача на утримання непрацездатного сина частки від його доходу ( пенсії) не поставить його в скрутне матеріальне становище, але поліпшить матеріальне становище непрацездатного сина, який потребує такої допомоги.

Враховуючи, що судом встановлено, що відповідач отримує лише пенсію, суд вважає що заявлений позивачкою розмір аліментів в сумі 1/3 від його доходу є необґрунтованим, як є необґрунтованим і запропонований відповідачем розмір аліментів -1/5 частка від його доходу, при тому що визначена державою соціальна допомога в сумі 8044 грн, на яку мають проживати дві повнолітні особи, з урахуванням додаткових потреб дитини- інваліда в лікуванні та реабілітації, не може забезпечити нормальні умови утримання повнолітнього непрацездатного сина.

Таким чином , позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі частки від доходів відповідача.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» судові витрати складаються із судового збору та становлять 1211.20 грн.

При зверненні з позовом позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі ст.141 ЦПК України, пропорційно задоволеним вимогам, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 921 грн.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 258-259, 263-268, 273-279, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину-інваліда,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання повнолітньої дитини-інваліда ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , у розмірі частки від заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 26.07.2024 року на весь період непрацездатності дитини.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судові витрати в сумі 921,00 грн. (дев`ятсот двадцять одна гривня).

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 16.12.2024 року.

Суддя С. І. Доценко