ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1/24
"02" травня 2024 р. селище Петриківка
Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Говоруха В.О., за участі секретаря судового засідання Єрмолаєвої О.В., розглянувши в відкритому судовому засіданні, питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та витребування майна з незаконного володіння, третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік Ірина Леонідівна,
02.04.2024 адвокат Юдіна Н.М. звернулася до Петриківського районного суду Дніпропетровської області з заявою про ухвалення додаткового рішення з питання розподілу судових витрат на правову допомогу.
Дана заява обґрунтована тим, що рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 28.03.2024 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та витребування майна з незаконного володіння, третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік Ірина Леонідівна, відмовлено повністю.
Під час судового розгляду справи, 26.02.2024 подана заява про доручення документів, що підтверджують витрати на правничу допомогу ОСОБА_2 у розмірі 7 000,00 грн. (сім тисяч гривень), а саме: акт приймання-передачі наданих послуг від 23.02.2024, виписка про оплату.
Представник відповідача адвокат Юдіна Н.М. подала до суду клопотання про розгляд її заяви про ухвалення додаткового рішення без її участі.
Представник позивача адвокат Мороз К.Т. подав до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення і розподіл судових витрат в якому просив вирішити таку заяву без його участі.
При цьому, ОСОБА_3 зазначає, що в порушення ст.ст. 134, 178 ЦПК України представником відповідача не було зазначено у відзиві на позовну заяву, що попередній розрахунок судових витрат відповідача становить 7000 грн. Всупереч ст. 137 ЦПК України представником відповідача не подано до суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідним для надання правничої допомоги. Представником відповідача взагалі не зазначений витрачений час адвоката на виконання робіт, надання послуг з розбіжностями, а також не наданий акт виконаних робіт. Враховуючи вищевикладене та той факт, що заява про ухвалення додаткового рішення не обґрунтована, також стороною відповідача не долучено договору про надання професійної правничої допомоги, розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги, вважає, що у задоволенні даного клопотання слід відмовити.
Суд, ознайомившись з матеріалами справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 02.01.2024до суду надійшла позовна заява від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мороз К.Т. до ОСОБА_2 , третя особа - Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік Ірина Леонідівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та витребування майна з незаконного володіння.
Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 28.03.2024 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та витребування майна з незаконного володіння, третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік Ірина Леонідівна, відмовлено повністю.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали доказі і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми/ присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», що закріплено ч.4 ст.62 ЦПК України.

Поняття терміну адвокат врегульоване п.1 ч. 1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», відповідно до якої адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Положенням ч. ч. 1, 4 ст.17 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

Інформація, внесена до Єдиного реєстру адвокатів України, є відкритою на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України. Рада адвокатів України і відповідні ради адвокатів регіонів надають витяги з Єдиного реєстру адвокатів України за зверненням адвоката або іншої особи.

Підстави для здійснення адвокатської діяльності визначені ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; і поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, аналізуючи норми ЦПК України щодо визначення розміру судових витрат та їх розподілу між сторонами можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: І) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Верховний Суд в Постанові від 10.06.2021 року по праві № 820/479/18 зазначив, що як вказано у Рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з Іншими суб`єктами права.

При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи між Адвокатським бюро та Відповідачем було підписано акт приймання-передачі наданих послуг від 23.02.2024 до договору про надання правової допомоги від 25.12.2023.

Відповідно до Акту приймання-передачі послуг від 23.02.2024 Адвокатським бюро «Наталі Юдіної» була надана професійна правнича допомога ОСОБА_2 , яка включала в себе:

1. Конфіденційна бесіда з Клієнтом;

2. Підготовка та подача заяви про доступ до справи;

3. Підготовка, подача та відправка учасникам справи Відзиву на позовну заяву;

4. Участь у судовому засіданні в режимі відео конференції;

5. Підготовка, подача та відправка учасникам справи Заперечення;

6. Участь у судовому засіданні в режимі відео конференції.

Вартість наданих послуг становить 7000,00 грн.

Відповідно до виписки банку від 23.02.2024 ОСОБА_2 на виконання договору про надання правничих послуг від 25.12.2023 в справі № 187/1/24 сплачено 7000 грн.

Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Суд враховує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання сторони утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача. Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (див. постанову Верховного Суду від 30.01.2023 № 910/7032/17).

Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19).

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З урахуванням наведеного, та оскільки визначенні до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу відповідають критерію розумності їхнього розміру, суд ухвалює задовольнити заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Юдіної Н.М. про винесення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

Твердження представника відповідача про неподання представником відповідача попереднього розрахунку судових витрат відповідно до вимоги ст. 134 і 178 ЦПК України, що привело до порушення принципу змагальності і позбавило його можливості спростувати такі витрати безпідставне, оскільки про розмір судових витрат та докази їх сплати представником позивача повідомлено під час підготовчого засідання шляхом подання відповідного клопотання і доказів. Крім того, питання про розподіл судових витрат вирішується в порядку ухвалення додаткового рішення з подання представником позивача своїх заперечень на заяву представника відповідача.

Детальний опис робіт (наданих послуг) представником відповідача міститься в акті приймання-передачі послуг від 23.02.2024, а тому твердження представника позивача про недотримання адвокатом Юдіною Н.М. умов ч. 3 ст. 137 ЦПК України, безпідставне.

Сама лише відсутність договору про надання професійної правничої допомоги від 25.12.2023, враховуючи посилання на нього в ордері на надання правничої (правової допомоги), в акті приймання-передачі послуг від 23.02.2024 і виписі банку від 23.02.2024 не спростовує факту надання правової допомоги адвокатом Юдіною Н.М. відповідачу і їх розмір.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та витребування майна з незаконного володіння, третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік Ірина Леонідівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та витребування майна з незаконного володіння .

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн. (сім тисяч гривень 00 копійок).

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. О. Говоруха