Справа № 166/891/22 Провадження № 22-з/802/77/24 Головуючий у 1 інстанції: Свистун О.М.
Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2024 року місто Луцьк
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Бовчалюк З.А. ,
суддів - Здрилюк О. І., Федонюк С.Ю.,
з участю секретаря судового засідання Власюк О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового судового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пожежі, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 05 червня 2024 року,
В С Т А Н О В И В :
Рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 05 червня 2024 року в задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Волинського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 05 червня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 36264,42 гривень на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок пожежі.

На адресу Волинського апеляційного суду від ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник, надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, щодо вирішення питання стягнення з відповідача судових витрат в розмірі 18693, 16 гривень, що складаються з витрат по сплаті судового збору, витрат за проведення пожежно-технічної експертизи та витрат на правничу допомогу.

Від відповідача надійшло заперечення на заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 270 ЦПК України.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Додаткове рішення суду - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог його повноти. Додаткове рішення суду ухвалюється тоді, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справі або не розв`язав окремі процесуальні питання.

Вивчивши подану заяву про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення у цій справі підлягає до часткового задоволення.

Статтею 382 ЦПК України передбачено певні вимоги до постанов суду апеляційної інстанції, в тому числі й щодо резолютивної частини, яка має містити:

а) висновки суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги;

б) нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення;

в) розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції;

г) строку і порядку набрання постановою законної сили та її оскарження.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Впровадження зазначеного принципу має на меті забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (частина третя статті 133 ЦПК України).

Процесуальні питання розподілу судових витрат визначено статтею 141 ЦПК України.

Так, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1227, 83 гривень ( а.с. 1) за оплату позовної вимоги майнового характеру з визначеною ним ціною позову 122783 гривень. 25 листопада 2022 року ОСОБА_1 було подано уточнено позовну заяву на виконання вимог ухвали суду від 14.11.2022 року, відповідно до якої ОСОБА_1 зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на свою користь 72528, 84 гривень майнової шкоди (а.с. 32, Т.1), відтак судовий збір за вимогу майнового характеру необхідно було сплатити в розмірі 992, 40 гривень (0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на момент подання уточненої позовної заяви).

Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом ( п.1 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір»).

За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 було сплачено 1489, 00 гривень ( а.с. 76), хоча необхідно було сплатити 1488, 60 гривень (992, 40 грн* 150%), що становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви до суду першої інстанції , відповідно до вимог п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Таким чином розмір судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги, який необхідно було сплатити позивачу становить - 2481,00 гривень = 992, 40 грн+1488,60 грн.

Окрім того, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 березня 2023 року у даній справу було призначено пожежно-технічну експертизу, оплату за проведення даної експертизи покладено на ОСОБА_1 ( а.с. 103). За проведення даної експертизи ОСОБА_1 було сплачено Волинському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру УМВС України 10976, 73 гривень, що підтверджується відповідними платежами ( а.с. 80).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).

У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У частинах четвертій - шостій статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

30 жовтня 2023 року ОСОБА_1 було подано клопотання до суду першої інстанції про долучення доказів понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 гривень, до клопотання було надано договір про надавання правничої допомоги № 19 від 25 грудня 2022 року, який був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , квитанцію № 19 про оплату правничої допомоги в розмірі 5000 гривень, акт виконання робіт по договору про надання правничої допомоги ( а.с. 28-34, Т.2).

Постановою Волинського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 05 червня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 36264,42 гривень на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок пожежі.

Зважаючи, що постановою апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року, скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково, то судові витрати, які складаються з судового збору, витрат за проведення експертизи та витрат на правничу допомогу, які були понесені стороною позивача та документально підтвердженні, підлягають розподілу.

За змістом постанови апеляційного суду, з відповідача на користь позивача було стягнено 36264, 42 гривень на відшкодування майнової шкоди, завданої пожежею, що становить 50% від заявлених позовних вимог: 72528, 84 гривень.

Таким чином судові витрати підлягають розподілу між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи, що судом задоволено 50 % позовних вимог та вимог апеляційної скарги відповідно у такому відсотку підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, а саме: витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 1240, 50 гривень, 5488, 36 гривень витрати на проведення експертизи та 2500 гривень на оплату правничої допомоги.

Керуючись ст.246, 270 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково та ухвалити у цій справі додаткове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 1240, 50 гривень витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги, 5488, 36 гривень понесені судові витрати на проведення експертизи та 2500 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя:

Судді: