Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2181/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.05.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., за участю секретаря судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, третя особа: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В.,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, третя особа: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який на час смерті був зареєстрований та проживав у АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належну йому 1/2 частку квартири в АДРЕСА_1 .

З ОСОБА_3 позивач уклала шлюб 14.01.1981 pоку, однак в певний період спадкоємець (позивач) з спадкодавцем розірвала офіційний шлюб 22.02.1994 р. за актовим записом №49, однак фактичні шлюбні відносини в них не припинялися вони продовжували жити разом однією сім`єю вже без зареєстрованого шлюбу.

Так, під час спільного проживання з ОСОБА_3 придбали квартиру в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою КП «Виноградівське РБП» від 23.05.2019 р. №389, від 17.01.2024 р. №976, згідно якої однокімнатна житлова квартира в АДРЕСА_1 зареєстрована в рівних долях за гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, виданого Виноградівською райдержнотконторою від 24.06.2005 р. за реєстровим №1507 (копія довідки додається).Спадкодавцем за життя заповітного розпорядження залишено не було.

Інших спадкоємців крім позивача та дочки у покійного ОСОБА_3 не було.

Спадкоємцями першої черги після його смерті виступала дочка ОСОБА_2 , однак вона не прийняла спадщину та не подала в шестимісячний строк після смерті батька заяву про прийняття спадщини.

За прийняттям спадщини позивач звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори. Однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно державний нотаріус ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовила.

Позивач просить встановити у судовому порядку юридичний факт, а також через відсутність правовстановлюючих документів у судовому порядку просить визнати право власності на 1/2 частку спадкової квартири у порядку спадкування за законом.

Сторони по справі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просить задоволити (а.с. 38).

Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає (а.с. 37).

Третя особа в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.36).

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який на час смерті був зареєстрований та проживав у АДРЕСА_1 разом з позивачем (а.с.10,11).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належну йому 1/2 частку квартири в АДРЕСА_1 (а.с.19).

З ОСОБА_3 (спадкодавцем) позивач уклала шлюб 14.01.1981 pоку, однак в певний період спадкоємець (позивач) з спадкодавцем розірвала офіційний шлюб 22.02.1994 р. за актовим записом №49, однак фактичні шлюбні відносини в них не припинялися вони продовжували жити разом однією сім`єю вже без зареєстрованого шлюбу (а.с.18, 26).

Так, під час спільного проживання позивач з ОСОБА_3 придбали квартиру в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою КП «Виноградівське РБП» від 23.05.2019 р. №389, від 17.01.2024 р. №976, згідно якої однокімнатна житлова квартира в АДРЕСА_1 , зареєстрована в рівних долях за гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, виданого Виноградівською райдержнотконторою від 24.06.2005 р. за реєстровим №1507 (а.с.12, 21).

Спадкодавцем за життя заповітного розпорядження залишено не було (а.с.33).

Інших спадкоємців, крім позивача та дочки у покійного ОСОБА_3 не було.

Спадкоємцями першої черги після його смерті виступала дочка ОСОБА_2 , однак вона не прийняла спадщину та не подала в шестимісячний строк після смерті батька заяву про прийняття спадщини(а.с.33).

У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно державний нотаріус ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 відмовлено (а.с.21).

Спадкодавцем за життя заповітного розпорядження залишено не було, що стверджується відповіддю завідувача Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. (а.с. 29).

Позивач прийняв спадщину, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем (а.с.13).

Нормативне обґрунтування позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПКУкраїни) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснено в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.

Згідно визначення поняття спадкування у ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), таким є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1. ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї (так зване «автоматичне прийняття спадщини»).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ЦК).

Стаття 41 Конституції України закріплює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (ч. 1). Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (ч. 2). Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4).

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Отже, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі наявних доказів, суд приймає рішення про повне задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 200, 258, 259, 263, 265, 267, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задоволити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована і проживаюча в АДРЕСА_1 постійно на час відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проживала однією сім`єю не менше п`яти років з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 у АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності в на 1/2 частку житлової квартири яка знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною корисною площею 29,4 кв.м. в тому числі житлова 16,1 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 02.05.2024 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк