ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 650/721/24
провадження № 2/753/7647/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/ЗАОЧНЕ/

27 листопада 2024 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Цимбал І.К.

при секретарі Козін В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить зменшити розмір аліментів та звільнити позивача від сплати заборгованості. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбу від якого у них народилася дитина донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому шлюб між сторонами було розірвано. В подальшому рішенням суду з позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.01.2021 та до досягнення дитиною повноліття. На даний час позивач немає змоги сплачувати аліменти у визначеному розмірі, оскільки його матеріальне становище погіршилося, зокрема втрата дружини та на даний час він одноосібно утримує дитину від другого шлюбу, та втратив джерело доходу. Тому просить зменшити розмір аліментів з частини на 1/6 та звільнити його від сплати заборгованості по аліментам.

В судове засідання позивач не з`явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував /а.с. 67/.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином про поважність причин неявки суд не повідомив та не просив розглянути справу в його відсутність, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та за згодою представника позивача ухвалити у справі заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України).

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення Сімейного кодексу України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір`ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов`язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім`ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 Сімейного кодексу України.

Судом встановлено, що від зареєстрованого шлюбу сторони мають спільну неповнолітню доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому шлюб між сторонами було розірвано.

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 22.02.2021 та до повноліття дитини /а.с. 9-10/.

12.05.2021 головним державним виконавцем на виконання рішення суду відкрито виконавче провадження №65397597 /а.с. 19-20/.

Згідно розрахунку заборгованості державного виконавця Великоолександрівського ваіддлу державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області за виконавчим листом № 650/207/21, заборгованість ОСОБА_1 по аліментам за період з лютого 2021 по січень 2024 становить 56 620, 18 грн. / а.с. 21/.

22.02.2022 під час повномасштабного вторгнення позивач опинився на окупованій території, де перебував з травня 2022 по 10.11.2022, що підтверджується довідкою від 02.11.2023 за №1080 /а.с. 23/.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народилася дитина, син ОСОБА_5 /а.с. 14/, мати якого загинула внаслідок обстрілу.

07.08.2023 наказом №31 Служби у справах дітей виконавчого комітету Борозенської сільської ради Бериславського району Херсонської області ОСОБА_5 надано статус дитини сироти та влаштовано в сім`ю біологічного батька ОСОБА_1 /а.с. 15-16/.

На даний час позивач є внутрішньо-переміщеною особою та намагається працевлаштуватися.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини 9 ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 Сімейного кодексу України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з частиною першої статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 Цивільного процесуального кодексу України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, керуючись положеннями сімейного законодавства, діючого на час виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку про задовлення позовних вимог, оскільки майновий стан позивача погіршився, останній самостійно несе тягар малолітньої дитини, внаслідок загибелі матері дитини, на даний час не має постійного джерела доходу і визначений судовим рішенням розмір аліментів для позивача є значним, дивлячись на ті обставини, які в нього виникли.

Щодо звільнення від сплати заборгованості по аліментам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 197 Сімейного кодексу України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення. (постанова Верховного Суду від 15 вересня 2021 року у справі № 712/6079/18).

Оцінюючи належність достовірність, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності. суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню та звільненню позивача від сплати заборгованості по аліментам за період починаючи з 01.03.2022, оскільки матеріальний стан позивача, згідно з обґрунтування позовних вимог, погіршився після повномасштабного вторгнення, а саме після 24.02.2022.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 7, 141, 150, 180-184, 197 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, ст. ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 280-282, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам - задовольнити частково.

Зммінти розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Великолександрівського районного суду Херсонської області від 06.04.2021 у справі №650/207/21 з 1/4 частини з усіх видів заробітку/доходу на 1/6 частину з усіх видів заробітку/доходу, але не менше 50 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам за виконавчим листом №650/207/21 виданого 07.05.2021 Великоолександрівським районним судом Херсонської області починаючи з 01.03.2022.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: