Справа№592/3647/23
Провадження №2/592/108/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м.Суми Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді Косолап М.М.,

за участю секретаря судового засідання Середницької І.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідачів ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми», Виконавчого комітету Сумської міської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним та скасування розпорядження, свідоцтва про право власності на житло,

у с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

23.03.2023 ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом і просив визнати недійсним та скасувати розпорядження відділу комунального майна міськвиконкому від 20.11.1995 № 2914 та свідоцтво про право власності на житло від 22.11.1995 про передачу у спільну сумісну власність квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що йому 18.06.1992 у порядку черговості, як переселенцю, на підставі рішення виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів надано квартиру АДРЕСА_1 . Він подав заяву про приватизацію житла і 22.11.1995 за результатами її розгляду виконавчим комітетом Сумської міської ради виписано свідоцтво про право власності на вказане житло, в якому його ім`я вказано як « ОСОБА_6 ».

У 1997 році він розірвав шлюб з відповідачкою ОСОБА_4 , яка знялася з реєстрації і поїхала у невідомому напрямку, з того часу житлом не цікавиться, не приймає участі у витратах. З відповідачкою ОСОБА_5 , яка є його дочкою, стосунки не підтримує. У 1999 році створив нову сім`ю. Свідоцтво про право власності на житло лише виписане, але ним не отримано, оскільки житлові чеки не були списані, приватизацію фактично не завершено. На його звернення орган приватизації роз`яснив, що для отримання свідоцтва всі троє повинні списати свої житлові чеки, а лише потім отримати свідоцтво. У зв`язку з тим, що місцезнаходження колишньої дружини і дитини йому не відомо він позбавлений можливості як отримати свідоцтво про право власності на житло, так і зареєструвати своє право власності на житло. Для отримання правовстановлюючого документа на житло на його ім`я потрібно скасувати розпорядження відділу комунального майна міськвиконкому №2914 від 20.11.1995 та свідоцтво про право власності на житло від 22.11.1995.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просив задовольнити. Вказував, що у 1992 р. проживав у м. Поліське і йому надали квартиру у м. Суми для родини. Подав документи на приватизацію квартири, але так і не забрав. Згодом з першою дружиною розлучився і створив нову родину. У 2022 році вирішив подарувати квартиру молодшій дочці, з`ясувалося, що відсутні документи. Де зараз його перша дружина і дочка не знає, тому вирішити з ними питання не має можливості.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 наполягала на задоволенні позову в обраний позивачем спосіб, оскільки свідоцтво про приватизацію квартири може бути видано лише трьом особам після списання житлових чеків, що порушує право власності позивача. Місцезнаходження відповідачок ОСОБА_1 не відомо. Відповідачки житлом не цікавляться, тому скасування свідоцтва про право власності не порушить їх права та єдиний спосіб відновити порушене право позивача.

23.05.2023 представником Сумської міської ради ОСОБА_3 подано відзив, згідно якого у задоволенні позову просить відмовити. В обґрунтування заперечень зазначає, що позивач ОСОБА_1 подав пакет документів, в якому допущенна помилка в імені. На підставі рішення виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів від 18.06.1992 №185 позивачу згідно черги надана квартира за адресою: АДРЕСА_2 . Розпорядженням міськвиконкому 20.11.1995 № 2914 вищезазначена квартира передана позивачу, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у спільну сумісну власність відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», на підставі довідки про склад сім`ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення від 09.10.1995 та заяви, підписаної повнолітніми членами сім`ї, які приймають участь у приватизації. Права та інтереси позивача не порушені, приватизація здійснена відповідно до вимог діючого на той час законодавства, підстав для скасування свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 немає.

11.12.2023 представником виконавчого комітету Сумської міської ради Куценко А.Л. подано відзив, згідно якого у задоволенні позову просить відмовити з підстав вчинення всіх дій щодо приватизації квартири відповідно до вимог діючого на той час законодавства.

У судовому засіданні ОСОБА_3 , представник відповідачів Сумської міської ради та Виконавчого комітету Сумської міської ради у задоволенні позову просила відмовити з підстав вказаних у відзиві.

Заяви, клопотання.

16.05.2023 представником відповідача подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

11.07.2023 представником Сумської міської ради подано докази.

13.11.2023, 04.12.2023, 19.02.2024, 11.03.2024 представником позивача долучено докази.

13.11.2023, 20.02.2024 представником Сумської міської ради подано заяву про розгляд справи без її участі.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 24.04.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

23.05.2023 представником Сумської міської ради подано відзив.

Ухвалою суду від 21.06.2023 витребувано докази.

11.12.2023 представником виконавчого комітету Сумської міської ради подано відзив.

19.12.2023 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

25.01.2024 розгляд справи відкладено за клопотанням представника позивача на 20.02.2024.

Ухвалою суду від 20.02.2024 витребувано докази, розгляд справи відкладено на 12.03.2024.

12.03.2024 розгляд справи відкладено на 02.04.2024 у зв`язку з повітряною тривогою.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Заслухавши позивача та його представника, представника відповідачів, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

Позивачу ОСОБА_1 , як переселенцю з смт. Поліське на склад сім`ї з 2 осіб розподілено двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 на підставі рішення Сумської міської ради народних депутатів №185 від 18.06.1992 і з 24.09.1992 позивач зареєстрований у вказаному житлі (а.с. 5-9).

Позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_4 перебували у шлюбі з 17.08.1991 по 21.02.1997, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, записом акта про розірвання шлюбу №101 від 21.02.1997, вчиненим Шосткинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 45, 84).

ОСОБА_1 є батьком відповідачки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З копії свідоцтва про народження останньої вбачається наявність відмітки про використання права на приватизацію житла 12.02.1996, 16,48 кв.м. (а.с. 22).

09.10.1995 ОСОБА_1 , як наймач квартири, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 звернувся до керівника управління комунальної власності та приватизації Сумського міськвиконкому з заявою про передачу в приватну власність квартири. У заяві наявний підпис наймача та повнолітнього члена сім`ї (а.с. 15,94).

До заяви ОСОБА_1 долучив Довідку про склад сім`ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення, згідно якої за адресою: АДРЕСА_2 , мешкають і мають право на житло на момент введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»: наймач ОСОБА_1 , 1966 року народження, дата прописки 24.09.92; дружина - ОСОБА_4 , 1972 року народження, дата прописки по довідці з місця навчання; донька ОСОБА_5 , 1993 року народження. Довідка підписана керівником обслуговуючого підприємства (а.с. 16,89,210).

Згідно довідки від 05.10.1995 №120/6-160 ОСОБА_4 була студенткою 6 курсу 2 медичного факультету Українського державного медичного університету ім. акад. О.О. Богомольця (а.с. 17,88).

12.10.1995 Сумським обласним бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 , що знаходиться у власності ОСОБА_1 (а.с. 91-93,207,208).

Згідно розрахунку площі квартири (будинку), що безоплатно приватизуються та є додатком до розпорядження міськвиконкому № 2914 від 20.11.1995, ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , загальна площа квартири 49,45 кв.м., кількість мешканців у квартирі АДРЕСА_3 . Сума житлових чеків, які підлягають видачі мешканцям 412125 крб. (а.с. 14,87,211).

Розпорядженням Відділу комунального майна міськвиконкому від 20.11.1995, №2914 задоволено прохання наймача ОСОБА_1 на приватизацію займаної ним квартири АДРЕСА_1 і останньому передано вказану квартиру у приватну спільну сумісну власність та членам його сім`ї ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с. 13).

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло Виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів, 22.11.1995 відділ комунального майна міськвиконкому посвідчив, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та членам його сім`ї ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири становить 49,45 кв.м., відновна вартість на момент приватизації 865375 крб. Характеристика квартири та її обладнання наведені у технічному паспорті, який є складовою частиною цього свідоцтва. Свідоцтво видано згідно з розпорядженням відділу комунального майна міськвиконкому від 20.11.1995, №2914.

Квартира зареєстрована обласним бюро технічної інвентаризації на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності і записана в реєстрову книгу за №107 (а.с. 18,90,209).

У журналі реєстрації заяв громадян на приватизацію займаних ними квартир (будинків) 09.10.1995 зареєстрована заява ОСОБА_1 за №2382 (а.с. 174).

03.07.1999 позивач одружився з ОСОБА_7 (а.с. 23).

У Книзі реєстрації квартир, одноквартирних будинків, що належать громадянам на праві приватної власності (Книга видачі свідоцтва про право власності на житло і тех. паспортів) відсутній підпис ОСОБА_1 про отримання оригіналу свідоцтва про право власності на майно (а.с. 212-213).

З досліджених у судовому засіданні матеріалів приватизаційної справи, вбачається наявність в Управлінні «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради оригіналів Свідоцтва про право власності на житло Виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів від 22.11.1995, технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , що знаходиться у власності ОСОБА_1 . Також наявний лист від 09.09.09, згідно якого позивач ОСОБА_1 запрошувався в сектор приватизації житла з питання приватизації квартири та напис на запрошенні ручкою - «приходили 14.04.09 не вирішено питання з колишньою дружиною» (а.с. 210 оборот).

Управлінням «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради листом від 12.01.2023 №14.01-15/38 на звернення позивача вказано про відсутність підстав для скасування свідоцтва про право власності на житло у зв`язку з приватизацією спірної квартири відповідно до вимог діючого законодавства (а.с.24).

На звернення позивача щодо видачі свідоцтва про право власності на житло від 22.11.1995 для подальшої реєстрації права власності, Управлінням «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради у листі від 31.10.2023 №14.01-15/2581 наведено положення законодавства щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та зазначено, що особі визначеній законодавством необхідно звернутися до суб`єкта державної реєстрації прав з відповідною заявою. При цьому відсутня повна відповідь щодо порушеного у заяві позивачем питання (а.с. 130- 133).

Аналогічну відповідь Управлінням «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради у листі від 31.10.2023 №14.01-12/6593 надано на запит адвоката Гурнак С.О. (а.с. 135-137).

Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради у листі від 16.11.2023 №14.01-15/278 стосовно видачі свідоцтва про право власності на квартиру, повідомило позивача, що він, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 повинні звернутися до установи Ощадного банку України особисто з оригіналом паспорту (або через представника за наявності нотаріально засвідченої довіреності) для погашення житлових чеків, після чого зможе отримати свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 149).

Згідно довідки АТ «Державний ощадний банк України» ТВБВ №10018/0145 від 29.12.2022 ОСОБА_1 значиться в основних списках громадян на отримання приватизаційних паперів за адресою: АДРЕСА_2 . Житловий чек не використаний (а.с. 11).

Згідно повідомлення КП ПВО «ЕНЕРГІЯ» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в списках на приватизацію житла по АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 ) не значяться (а.с. 186).

За ОСОБА_5 право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстроване (а.с. 188).

Управлінням «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради листом від 04.03.2024 №14.01-12/1484 на адвокатський запит повідомлено, що можуть виписати приватизаційне платіжне доручення ОСОБА_1 , але видати свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 можливо лише після списання житлових чеків всіх учасників приватизації (а.с. 216).

АТ «Державний ощадний банк України» листом від 29.02.2024 №11/3-19/1509/2024 на запит адвоката повідомило, що для отримання Довідки про здійснення операцій за депозитним рахунком при приватизації державного житлового фонду, членам сім`ї Поплавських необхідно звернутись до ТВБВ №10018/0145, що у АДРЕСА_6 (а.с. 217).

Відповідачка ОСОБА_4 з 15.04.2000 зареєстрована за адересою: АДРЕСА_7 і за вказаною адресою по 04.04.2019 також була зареєстрована відповідачка ОСОБА_5 . Зазначені обставини підтверджуються відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с. 50, 95).

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Відповідно до частини другої статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

У статті 47 Конституції України проголошено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Статтею 9 ЖК Української РСР (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачалося, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законодавством України.

Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, його подальшого використання і утримання врегульовано Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон).

Приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків) та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України (стаття 1 Закону).

Відповідно до частини 1 статті 2 вказаного Закону до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків та одноквартирні будинки (надалі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Статтею 3 Закону визначено, що приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

У статті 4 Закону визначено, що житлові чеки - це приватизаційні папери, які одержуються всіма громадянами України і використовуються при приватизації державного житлового фонду. Вони можуть також використовуватись для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду. Номінальна вартість житлового чеку визначається відновною вартістю наявного державного житлового фонду з урахуванням загального індексу зростання вартості майна - 10, прийнятого для розрахунків в Державній програмі приватизації державного майна (606 млрд. крб. за станом на 1 липня 1992 року), з розрахунку на кожного громадянина України - 12 тис. карбованців. Ця сума підлягає періодичній індексації відповідно до рішень Кабінету Міністрів України.

Порядок розрахунків при приватизації квартири (будинку) врегульовано статтею 5 Закону. Так, якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім`ї безоплатно. До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.

Якщо загальна площа квартири менше площі, яку має право отримати сім`я наймача безоплатно, наймачу та членам його сім`ї видаються житлові чеки, сума яких визначається виходячи з розміру недостатньої площі та відновної вартості одного квадратного метра.

Стаття 8 Закону передбачала, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Передача квартир (будинків) у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.

Оплата вартості приватизованого житла може провадитись громадянами в розстрочку на 10 років за умови внесення первинного внеску в розмірі не менше 10 відсотків суми, що підлягає виплаті. При цьому громадянин дає органу приватизації письмове зобов`язання про погашення суми вартості, що залишається несплаченою.

Органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктом 2 статті 2 цього Закону (частина 10 статті 8 Закону).

На реалізацію положень наведеного Закону, на час виникнення спірних правовідносин, порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян та склад документів, що підлягають оформленню, визначалося Положенням про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженим наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.09.1992 № 56 (далі Положення).

Пунктом 5 Положення передбачено, що передача займаних квартир (будинків) здійснюється в приватну (для одиноких наймачів) та у спільну (сумісну або часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх (віком від 18 і більше років) членів сім`ї з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно мешкають у квартирі (будинку) разом з наймачем або за яким зберігається право на житло.

Передача житла у власність громадян здійснюється безоплатно, виходячи з розрахунку санітарної норми (21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю) (пункт 6 Положення).

Згідно пункту 9 Положення якщо загальна площа квартири менше площі, яку має право отримати сім`я наймача безоплатно, наймачу та членам його сім`ї видаються житлові чеки, сума яких визначається, виходячи з розміру недостатньої площі та відновної вартості одного квадратного метра.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина (пункт 14 Положення).

Громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (одноквартирний будинок), звертається в орган приватизації або до створеного ним підприємства по оформленню документів, де одержує бланк заяви (додатки 2, 3) та необхідну консультацію (пункт 18 Положення).

Пунктом 20 Положення передбачено, що при оформленні заяви на приватизацію квартири (будинку) громадянин бере на підприємстві, що обслуговує жилий будинок, довідку про склад сім`ї та займані приміщення (додатки 4, 5). У довідці вказуються члени сім`ї наймача, які прописані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло. У довідці вказуються новонароджені і на них враховується норма площі, що передається безкоштовно, незалежно від строку їх народження та введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (пункт 21 Положення).

Згідно пункту 26 Положення на підставі оформленого розпорядження орган приватизації готує паспорт на квартиру (додаток 9), а на одноквартирний будинок - паспорт на домоволодіння, свідоцтво про право власності на житло (додаток 10) та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі (додаток 11).

Свідоцтво на право власності на квартиру (будинок) підлягає обов`язковій реєстрації в органах технічної інвентаризації.

Аналіз вказаних норм права вказує на те, що правовстановлюючим документом на право власності на житло є свідоцтво про право власності, видане органом приватизації і право власності на приватизоване житло виникає з часу прийняття рішення про приватизацію, або закінчення строку на прийняття такого рішення.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 ЦПК України).

Відповідно до частин 2 - 4 статті 12 та частини 1 статті 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї дружиною ОСОБА_4 , донькою ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 та 09.10.1995 звернувся до органу приватизації - управління комунальної власності та приватизації Сумського міськвиконкому. Заява про передачу у приватну власність кварти підписана позивачем, як наймачем та повнолітнім членом сім`ї ОСОБА_4 , що він підтвердив суду. До заяви долучена довідка про склад сім`ї обслуговуючого підприємства, в якій як особи що мешкають і мають право на житло вказані: наймач ОСОБА_1 , дружина - ОСОБА_4 , донька ОСОБА_5 . Також ним надано довідку про навчання дружини.

12.10.1995 Сумським обласним бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на квартиру.

Розпорядженням Відділу комунального майна міськвиконкому №2914 від 20.11.1995 позивачу та членам його сім`ї ОСОБА_4 , ОСОБА_5 передано у приватну спільну сумісну власність займану квартиру АДРЕСА_1 .

На підставі вказаного розпорядження оформлено Свідоцтво про право власності на житло від 22.11.1995 і квартира зареєстрована обласним бюро технічної інвентаризації на праві спільної сумісної власності, записана в реєстрову книгу за № 107.

За встановлених обставин, ураховуючи наведені положення діючого на час приватизації законодавства, суд дійшов висновку, що у позивача та відповідачок ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з часу прийняття рішення про приватизацію 20.11.1995, оформлення свідоцтва про право власності, яке зареєстровано в органі приватизації виникло право власності на приватизоване житло. А отже доводи позову, що фактично приватизацію не завершено суд вважає необґрунтованими.

Судом встановлено, що правовстановлюючий документ на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 - Свідоцтво про право власності на житло оформлене 22.11.1995 Виконавчим комітетом Сумської міської ради народних депутатів, оригінал Технічного паспорту знаходяться у відповідача в Управлінні «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми».

Суд погоджується з доводами представника позивача, що відсутність у ОСОБА_1 правовстановлюючого документа на квартиру, позбавляє його можливості розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Проте зміст суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, характер встановленого порушення не вказує на те, що позивач обрав ефективний спосіб захисту свого права шляхом скасування розпорядження відділу комунального майна міськвиконкому і свідоцтва про право власності на житло.

Не списання житлових чеків та відсутність відомостей у позивача про місцезнаходження колишньої дружини та дитини відповідачок по справі, не видача йому оригіналу Свідоцтва про право власності на житло само по собі не свідчить про недійсність розпорядження відділу комунального майна міськвиконкому від 20.11.1995 № 2914 та не є підставою для його скасування разом зі свідоцтвом про право власності на житло від 22.11.1995 про передачу у спільну сумісну власність квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Наявність помилки в написанні імені позивача у розпорядженні відділу комунального майна міськвиконкому №2914 від 20.11.1995 та свідоцтві про право власності на житло від 22.11.1995 (вказано « ОСОБА_9 », замість ОСОБА_10 ) не є достатньою підставою для скасування вказаного розпорядження та свідоцтва.

Те що відповідачки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 житлом не цікавляться, не приймають участі у витратах на його утримання не є підставою для касування оскаржуваного розпорядження та свідоцтва про право власності на житло.

Вирішуючи позов в межах заявлених вимог відповідно до статті 13 ЦПК України, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження недійсності та незаконності розпорядження відділу комунального майна міськвиконкому від 20.11.1995 № 2914 на підставі якого видано свідоцтво про право власності на житло від 22.11.1995 про передачу у спільну сумісну власність квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

Судові витрати.

При зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», як віднесений до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с. 6).

Враховуючи, що позов залишено без задоволення, а позивач звільнений від сплати судових витрат, тому судові витрати суд не розподіляє.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 263, 264 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Сумської міської ради в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми», Виконавчого комітету Сумської міської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним та скасування розпорядження відділу комунального майна міськвиконкому від 20.11.1995 № 2914 і свідоцтва про право власності на житло від 22.11.1995 про передачу у спільну сумісну власність квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідачі:

1) Сумська міська рада в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, місцезнаходження: м. Суми, вул. Британська, 21;

2) Виконавчий комітет Сумської міської ради, місцезнаходження: м. Суми, майдан Незалежності, 2, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04057942;

3) ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

4) ОСОБА_5 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 04 квітня 2024 року.

Суддя М.М. Косолап