Справа № 214/8507/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження у справі

та повернення судового збору

21 червня 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Сотнікової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №214/8507/21 за позовною заявою представника ОСОБА_1 адвоката Ковалик Марини Федорівни до ОСОБА_2 про витребування грошових коштів з чужого незаконного володіння у зв`язку з невиконанням зобов`язань, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Ковалик М.Ф., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовною заявою 11.01.2021, в якій просить суд витребувати із чужого володіння ОСОБА_2 та повернути ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 500 доларів США; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 грн. 00 коп. судового збору та 3 000 грн. витрат на правничу допомогу.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 22.05.2020 ОСОБА_1 було видано ОСОБА_2 довіреність, посвідчену державним нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М., за якою ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 на представництво її інтересів перед третіми особами та ведення від її імені справи. За попередньо досягнутою домовленістю, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 500 доларів США за надання ним послуги підготовку та подання до Новобузького районного суду Миколаївської області позовної заяви про повернення земельної ділянки сільськогосподарського призначення. Однак в обумовлені строки ОСОБА_2 свої зобов`язання перед ОСОБА_1 не виконав, її неодноразові звернення з цього приводу ігнорував, сплачені позивачем кошти не повернув, що обумовило її звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 20.12.2021 (головуючий суддя Прасолов В.М.) позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У зв`язку із звільненням судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолова В.М. у відставку та відрахуванням зі штату суду, за результатами повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження керівника апарату суду №615 від 29.04.2024 матеріали цивільної справи передано в провадження судді Євтушенку О.І.

Ухвалою суду від 24.05.2024 справу прийнято до провадження суддею Євтушенком О.І. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

03.06.2024 на запит суду надійшла відповідь з Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 30.05.2024 №1619/31.10-40, згідно з якою за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян наявний актовий запис про смерть №842 від 15.09.2023, складений на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Криворізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

13.06.2024 на адресу суду надійшла відповідь з адресно-довідкового органу про реєстрацію місця проживання відповідача ОСОБА_2 , який знятий з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 з 15.09.2023 у зв`язку зі смертю, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Ковалик М.Ф. в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими належним чином. Від представника позивача через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку зі смертю відповідача. Крім того, при вирішенні питання закриття провадження у справі просила повернути сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір. Розгляд справи просила проводити за відсутності позивача та її як представника.

Суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження, у зв`язку з чим неявка позивача та її представника не перешкоджає цьому.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, надавши їм оцінку в сукупності, врахувавши встановлені обставини та подане представником позивача клопотання, доходить висновку про необхідність закриття провадження у справі з таких підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно з ч.4 ст.24 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ст.37 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю, після відкриття провадження у справі. Процесуальне правонаступництво між відповідачем та його спадкоємцями у порядку ст.55 ЦПК України допускається, якщо на момент відкриття провадження у справі цивільна правоздатність відповідача не припинилася. Процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки визначає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто вже в період перебування справи у провадженні суду, зважаючи на те, що позов пред`явлено 11.01.2021.

Аналізуючи предмет спору в розрізі з обраним позивачем способом захисту та встановлюючи, чи допускають спірні правовідносини правонаступництво, суд виходить з такого.

Зі змісту позову слідує, що предметом спору є витребування майна (грошових коштів) з володіння іншої особи шляхом віндикації із відшкодуванням моральної шкоди в результаті цього. Обраний спосіб захисту позивачем визначено виходячи з характеру виниклих між сторонами правовідносин на підставі довіреності як одностороннього правочину та попередньо досягнутої між сторонами домовленості: за надання ОСОБА_2 послуги у виді складання та подання позову до суду в інтересах ОСОБА_1 , остання сплатила йому 500 доларів США. Оскільки послугу ОСОБА_2 не надав, а кошти не повернув, позивач вважає, що належними їй грошовими коштами відповідач заволодів без законних на те підстав, а тому просила їх витребувати у останнього та повернути їй, з відшкодуванням завданої моральної шкоди.

Відповідно до ст.177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація та інші матеріальні і нематеріальні блага.

Згідно зі ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Зазначений спосіб захисту права власності застосовується у тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти і користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває із його володіння. Можливість витребування майна як віндикацію законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно).

Правовий аналіз положень ст.387 ЦК України дає підстави для висновку, що у наведеній нормі йдеться про право власника на віндикаційний позов, тобто позов власника, який не володіє, до невласника, який незаконно володіє майном, про вилучення цього майна в натурі. Віндикаційний позов належить до речово-правових способів захисту; захищає право власності в цілому, оскільки він пред`являється у тих випадках, коли порушено права володіння, користування та розпорядження одночасно. Сторонами у віндикаційному позові є власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися річчю, але вже й фактично нею не володіє, та незаконний фактичний володілець речі (як добросовісний, так і недобросовісний). Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Виходячи з характеру спірних правовідносин, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , до моменту його смерті, існували договірні відносини за усним двостороннім правочином договором про надання послуг, за яким ОСОБА_2 виступав виконавцем послуги, а ОСОБА_1 замовником, яка повинна була оплатити цю послугу виконавцеві. Довіреність у даному випадку свідчення досягнення між сторонами згоди щодо порядку надання такої послуги.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Разом з тим, згідно зі ст.1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст.608 ЦК України.

Так, за приписами ст.608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов`язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора.

Оскільки витребування майна із чужого незаконного володіння передбачено ст.ст.16, 387 ЦК України саме як форму захисту права власності, а не як окреме оборотоздатне майнове право в рамках зобов`язальних правовідносин, порушених однією зі сторін, в той час як спірні правовідносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникли в рамках договору про надання послуги, суд дійшов висновку, що в розрізі з обраним позивачем способом захисту за віндикацією, де вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною від первісної, спірні правовідносини не допускають правонаступництво, адже за досягнутих сторонами умов «оплата послуга», у випадку дійсності ненадання ОСОБА_2 послуги у вигляді складання та подання до суду позову в інтересах ОСОБА_1 , отримання від останньої попередньої оплати такої послуги, його правонаступники таке зобов`язання об`єктивно не зможуть виконати.

Приходячи до такого висновку, суд також враховує приписи ст.389 ЦК України, відповідно до якої гроші не можуть бути витребувані від добросовісного набувача. При цьому не має значення, чи вибуло майно (гроші, цінні папери) з волі чи поза волею власника або тієї особи, якому власник передав майно у володіння, або майно надійшло до набувача безоплатно.

Разом з тим, у випадку доведеності невиконання ОСОБА_2 за життя зобов`язань перед ОСОБА_1 , дійсності отримання відповідачем від позивача оплати обумовленої сторонами послуги у розмірі 500 доларів США, відповідно до ст.1231 ЦК України позивач вправі пред`явити до спадкоємців ОСОБА_2 вимогу про відшкодування ними матеріальної та моральної шкоди, завданої спадкодавцем в результаті порушення виконання ним зобов`язань за договором про надання послуги, у межах вартості успадкованого ними майна.

Як слідує з п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою, яка була однією зі сторін по справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Враховуючи, що позовну заяву пред`явлено до ОСОБА_2 , цивільна правоздатність якого припинена у зв`язку зі смертю у вересні 2023 року, а спірні правовідносини в аспекті обраного позивачем способу захисту прав за віндикаційним позовом, не допускають правонаступництво, тому провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України підлягає закриттю.

У силу ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ст.142 ЦПК України, суд враховує закриття провадження по справі у зв`язку зі смертю відповідача (що в силу п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» визначає можливість повернення судом сплаченого судового збору), тому суд приходить до висновку про необхідність повернення позивачеві ОСОБА_1 судового збору у сумі 908 грн. 00 коп., сплаченого відповідно до квитанції №8769 від 07.10.2021 АТ «Ощадбанк» (а.с.1) та зарахованого до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч.5 ст.7 Закону України «Про судовий збір», повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

30 жовтня 2020 року набрав чинності наказ Міністерства фінансів України від 17.08.2020 №507 «Про внесення змін до Наказу Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787», яким визначено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті коштів здійснюється виключно Казначейством або головними управліннями Державної казначейської служби України в АРК, областях, містах Києві та Севастополі. Таким чином, у Дніпропетровській області повернення коштів сплаченого судового збору здійснюється Головним управлінням Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.4, 13, 37, 48, 255, 256, 351-353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі №214/8507/21 за позовною заявою представника ОСОБА_1 адвоката Ковалик Марини Федорівни до ОСОБА_2 про витребування грошових коштів з чужого незаконного володіння у зв`язку з невиконанням зобов`язань, відшкодування моральної шкоди закрити на підставі п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інн НОМЕР_1 , з державного бюджету судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп., сплачений нею відповідно до квитанції №8769 від 07.10.2021 АТ «Ощадбанк».

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з моменту її підписання шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвалу складено та підписано без проголошення 21.06.2024.

Суддя О.І. Євтушенко