Справа № 185/8110/24
(2/199/3522/24)
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

10.12.2024

м. Дніпро

справа №185/8110/24

провадження № 2/199/3522/24

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

за участю секретаря Костючик В.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що відповідач по справі є її батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження. На даний час позивач є повнолітньою та навчається на першому курсі (бакалаврського) рівня вищої освіти, спеціальності 013 «Початкова освіта» Полтавського національного педагогічного університету імені В.Г. Короленка за освітнім ступенем бакалавр, форма навчання денна державної форми навчання, термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027.

Оскільки позивач навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробітню плату, а її доходу у вигляді стипендії в розмірі 2000 грн. не вистачає на всі потреби, пов`язані з навчанням, ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі даної позовної заяви та до закінчення навчання, але не пізніше як до досягнення нею 23 річного віку.

08.08.2024 ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області дану позовну заяву передано за підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2024 дану цивільну справу прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

У судове засідання позивач не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи, стороною якою він є шляхом направлення судових повісток по зареєстрованому місцю проживання відповідно до інформації наданою з Єдиного державного демографічного реєстру.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 травня 2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Так, статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20 Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_2 та на тепершній час є студенткою першого курсу денної форми навчання державної форми фінансування факультету педагогічної і мистецької освіти Полтавського національного педагогічного університету імені В.Г. Короленка, зі строком навчання до 30 червня 2027 року і потребує матеріальної допомоги.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 навчається на денному відділенні, потребує матеріальної допомоги, а відповідач, як батько зобов`язаний та спроможний надавати таку допомогу, є працездатною особою, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на час навчання до 30 червня 2027 року, але не пізніше досягнення нею 23 років, починаючи стягнення з 31 липня 2024 року.

За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 280, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на час навчання до 30 червня 2027 року, але не пізніше досягнення нею 23 років, починаючи стягнення з 31 липня 2024 року.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах місячних платежів.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 13.12.2024.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрація АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Суддя О.Б.Подорець