УХВАЛА

19 червня 2024 року

м. Київ

справа № 686/32571/23

провадження № 61-8568ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 квітня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 03 червня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до держави російська федерація, в особі посольства російської федерації в Іспанії, про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до держави російська федерація, в особі посольства російської федерації в Іспанії, про відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 259 300 грн та матеріальної шкоди у розмірі 24 583 718,34 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від

02 квітня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 03 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 квітня

2024 року залишено без змін.

07 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 квітня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 03 червня 2024 року, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанції заявниця зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норми права без урахування висновків щодо застосування

норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 3-449гс16, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від

04 липня 2018 рокуу справі № 653/1096/16-ц, від 11 вересня 2018 року у справі

№ 905/1926/16, від14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 30 січня 2019 рокуу справі № 569/17272/15-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 48/340, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, від 01 жовтня 2019 року

у справі № 910/3907/18, від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б, від 19 травня 2020 року у справі № 922/4206/19, від 16 червня 2020 року у справі

№ 145/2047/16-ц, від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17, від 22 вересня 2020 рокуу справі №910/3009/18, від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15, від 09 лютого 2021 року у справі

№381/622/17, від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18, від 15 червня

2021 рокуу справі № 922/2416/17, від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18, від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17, від 29 червня 2021 року у справі № 916/964/19, від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19, від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17, від 26 жовтня 2021 року у справі

№ 766/20797/18, від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц, від

14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19, від 25 січня 2022 року у справі

№ 143/591/20, від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20, від 13 липня

2022 рокуу справі № 199/8324/19, від 13 липня 2022 року у справі

№ 363/1834/17, від 03 серпня 2022 року у справі № 910/9627/20, від

21 вересня 2022 року у справі № 908/976/19, від 28 вересня 2022 року у справі

№ 483/448/20, від 14 грудня 2022 року у справі № 477/2330/18, від 18 січня 2023 рокуу справі № 488/2807/17, від 01 березня 2023 року у справі № 925/556/21, від 12 липня 2023 рокуу справі №757/31372/18-ц, у постанові Верховного Суду

у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 14 червня

2019 року у справі №910/6642/18, у постанові Верховного Суду від 27 червня

2023 рокуу справі №916/2851/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також вказує, що суди не дослідили зібрані у справі докази та не надали їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 квітня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 03 червня 2024 року подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, а тому касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до держави російська федерація, в особі посольства російської федерації в Іспанії, про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 квітня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 03 червня 2024 року.

Витребувати з Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу № 686/32571/23.

Роз`яснити іншому учаснику справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 15 липня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович