Справа № 191/634/24
Провадження № 2/191/222/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Твердохліб А.В.

за участю секретаря Яришевої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

15.02.2024 року позивач ТОВ «Брайт Інвестмент» звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, вимоги у якому обґрунтовує тим, що 05.09.2012 року між AT «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №. Договір є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів і позичальнику надано декілька різних послуг - кредитування та видача і обслуговування картки. Відповідно 2.1 Договору позичальник підтверджує факт укладання між ними Договору про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток на підставі правил користування кредитною карткою MasterCard Standard, що розміщений на сайті банку та на умовах викладених в розділі 2 Договору. Відповідно до п.2.2. Договору про споживчий кредит за умовами належного виконання позичальником умов Кредитного договору та прийняття банком позитивного рішення щодо надання держателю кредиту, банк відкриває держателю картковий рахунок в гривнях та випускає кредитну картку типу MasterCard Standard, а також відкриває розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки. Підписанням цього договору держатель картки підтверджує та погоджується, що дані держателя, зазначені в цьому договорі та умови, що стосуються відкриття карткового рахунку викладені в Угоді та договорі є заявою держателя на відкриття карткового рахунку та отримання кредитної картки: картка, реквізити карткового рахунку, розмір кредитного ліміту, а також інша інформація надання якої необхідне у відповідності до чинного законодавства, надсилається держателю поштою, за адресою, зазначеною в цьому договорі.

П.2.9. Договору визначено, що за користування кредитною лінією, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, банк нараховує проценти в розмірі встановленому тарифами банку та на дату укладання угоди розмір процентної ставки становить 2,49% на місяць по операціях розрахунків карткою за товари, послуги та в мережі Інтернет, та 3,49% на місяць по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15% за день.

П.2.11 встановлено, що держатель зобов`язаний щомісячно погашати в повному обсязі суму мінімального платежу, розмір якого визначається в звіті-розрахунку.

Підписанням цього договору держатель гарантує, що йому зрозумілі і він погоджується з усіма положеннями Угоди, Правил та Тарифів банку, з якими він ознайомився сам.

Емітована картка була отримана відповідачем та активована 19.03.2013 року.

Шляхом підписання договору позичальник заявляє, гарантує та підтверджує, що позичальнику була надана вичерпна інформація про послуги, що йому надаються та повністю роз`яснені всі питання, що має позичальник по цьому договору (п.3.11); 2) банк надав у письмовій формі та в повному обсязі інформацію передбачену п.2 ст.11 Законом України «Про споживче кредитування»; 3) банк надав позичальнику підписаний зі сторони Банку оригінальний примірник цього договору та всіх додатків до цього договору; 3) банк ознайомив позичальника з умовами кредитування та орієнтованою сукупною вартістю.

Таким чином, 23.12.2011 року відповідач звернувся до банку із вимогою відкриття рахунку із кредитною лінією, тим підписавши договір про надання споживчого кредиту безумовно прийняв пропозицію банку та погодився із тим, що договір разом із правилам тарифами, є невід`ємною його частиною та погоджується з ними та зобов`язується належно неухильно їх виконувати.

Відповідач користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору.

Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та нарахувань процентів, обумовлених договором.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти, активував кредитну картку 19.03.2013 року, що підтверджується наданими доказами, зокрема розрахунком заборгованості.

Відповідачем кредитні кошти отримувались та деякий час здійснювалось погашення кредитної заборгованості. Останній платіж відповідачем було здійснено 03.06.2021 року.

Так, відповідно до розрахунку заборгованості за період з 2013 року по 2021 рік відповідачем здійснювались операції по розрахунках карткою та зняття готівки.

У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання за ним не виконував належним чином, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на день відступлення права вимоги становить 64400,72 грн (40637,90 грн. заборгованість по тілу кредиту, 23762 грн заборгованість по відсотках).

В зв`язку із викладеними обставинами, позивач ТОВ «Брайт Інвестмент» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за Договором про споживчий кредит № від 05.09.2012 року, станом на 24.03.2023 року у сумі 64400,72 грн., яка складається з: 40637,90 грн. заборгованість по тілу кредиту, 23762 грн заборгованість по відсотках, а також сплачений судовий збір у сумі 3028 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000 грн. 00 коп.

Представник позивача Кириченко О.М. до початку проведення судового засідання надала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 до початку проведення судового засідання надала суду заяву про визнання позову частково, просила стягнути з неї на користь позивача тільки тіло кредиту, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

Суд, дослідивши докази, що маються у справі, зазначає наступне.

05 вересня 2012 року між кредитором ПАТ «ОТП Банк» та позичальником ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № на загальну суму 5565 грн. 12 коп., строком на 24 міс., з розміром процентної ставки 0,01% річних. Датою надання кредиту визначено 05 вересня 2012 року. Цей договір набув чинності з моменту його підписання сторонами та всіх додатків до нього і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань по цьому договору в повному обсязі (п.3.17).

За п.1.4.1 позичальник зобов`язався повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов`язання, встановлені договором не пізніше 05 вересня 2014 року.

У випадку, коли на момент закінчення дії кредитного договору у позичальника є прострочена до повернення сума кредиту, то банк продовжує нараховувати на неї проценти та комісії, згідно умов договору до моменту повного погашення заборгованості (п.1.4.17).

У разі виникнення простроченої заборгованості, на весь період такої заборгованості, до моменту її повного погашення, позичальнику встановлюється процентна ставка, яка дорівнює процентній ставці на суму основного боргу, згідно п. 1.1 договору.

Договором визначено, що банк самостійно визначає черговість погашення боргових зобов`язань (п.2.15).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

Частина 1 статті 526 ЦК України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Велика Палата Верховного Суду (справа №127/15672/16-ц) в постанові від 8 листопада 2019 року зазначила, що для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно частини першої статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст.1048 ЦК України).

Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладений договір факторингу №24/03/23, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 05.09.2012 року № на загальну суму 64400 грн. 72 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 40637 грн. 90 коп. та заборгованості за відсотками 23762 грн. 82 коп..

Відповідно до платіжного доручення №46 від 24.03.2023 ТОВ «Брайт Інвестмент» перерахувало на рахунок АТ «ОТП Банк» грошові кошти в розмірі 7155000,00 гривень, призначення платежу: сплата згідно договору факторингу №24/03/23 від 24.03.2024 року.

22.09.2023 ТОВ «Брайт Інвестмент» направило боржнику ОСОБА_1 досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості та дострокове повернення кредиту, яка адресатом виконана не була.

Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі".

Згідно з розрахунком заборгованості наданим первісним кредитором АТ «ОТП Банк», станом на 24.03.2023 заборгованість за договором № , картковий рахунок НОМЕР_1 про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) по клієнту ОСОБА_1 , склала 64400 грн. 72 коп.

У звіті-рахунку за період із 19 березня 2013 року по 24 квітня 2023 року на ім`я ОСОБА_1 відображені усі операції з рахунку UA 0673392, та з якого слідує, що відповідач користувалася кредитною карткою, здійснювала її поповнення, тобто відображений рух усіх коштів по рахунку, зокрема і власних коштів, якими відповідач поповнювала платіжну картку.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

У відповідності до приписів частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами, оскільки відповідачем у встановлений судом строк відзив на позов не подано.

Як встановлено судом, між Первісним кредитором та відповідачкою було укладено Кредитний договір, право вимоги за яким відповідно до договору факторингу перейшло до позивача.

Відповідач свої зобов`язання належним чином за Кредитним договором не виконує, в результаті чого у неї виникла заборгованість, відповідно розрахунків позивача у розмірі 64400 грн. 72 коп.

Згідно з приписами ст.ст.12,81,89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. За умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Отже, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, у зв`язку із доведенням наявності заборгованості відповідача за порушення виконання грошового зобов`язання за тілом кредиту, відсотками, та відсутності підстав для їх зменшення.

Згідно вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 3028 грн. 00 грн.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; по-в`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають роз-поділу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою осо-бою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат - учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем не подано клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Разом з цим, визначаючи розмір до стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягнення з відповідача на користь позивача, суд враховує категорію складності справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), пропорційність задоволених вимог та наявність численної усталеної судової практики в аналогічних справах, ціну позову та значення справи для сторін, у зв`язку з чим приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. є неспівмірними зі складністю справи та підлягають зменшенню до 3000 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» ЄДРПОУ 43115064, заборгованість за Договором про споживчий кредит № від 05.09.2012 року, станом на 24.03.2023 року у сумі 64400 (шістдесят чотири тисячі чотириста) грн. 72 грн., яка складається з: 40637,90 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 23762 грн. 00 коп. - заборгованість по відсотках.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» , судовий збір у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту копії рішення суду.

Повний текст рішення складено 17 грудня 2024 року.

СуддяА. В. Твердохліб