Справа №489/5104/23
Провадження №2/487/828/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2024 Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Кузьменко В.В., розглянувши заяву адвоката Матерборчук Юлії Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

06.09.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до ОКП "Миколаївобленерго", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розподіл заборгованості по сплаті комунальних послуг, встановлення порядку користування житлом та розподіл особового рахунку.

31.05.2024 року до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованості на користь ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» в сумі 22424,99 грн. за виконавчим провадженням № 74133593, відкритим 13.02.2024 р. на підставі судового наказу № 487/1244/22 виданого 17.03.2023 р., та заборонити головному державному виконавцю Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бразі А.А. вчиняти будь-які виконавчі дії щодо виконання судового наказу № 487/1244/22 виданого 17.03.2023 р. до моменту розгляду даної справи.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 дійшла висновку, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

З огляду на викладене вбачається, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Отже забезпечення позову вживається у випадку, якщо позивач має побоювання, які викликані тим, що відповідачем протягом розгляду справи по суті буде вчинено дії, що приведуть до неможливості виконання рішення суду в разі ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог.

Виконавчий документ, на підставі якого здійснюється стягнення з позивача, не оскаржується ним у судовому порядку, а отже зупинення стягнення на пісдтаві такого документу фактично призведе до зупинення виконання судового рішення по іншій справі, яке набрало законної сили.

Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки доводів наданих позивачем щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності і обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви адвоката Матерборчук Юлії Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного її тексту.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Кузьменко