Справа № 342/538/24
Провадження № 2/342/344/2024
20 червня 2024 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Гайдич Р.М.,
секретаря судового засідання Сьомкайло І-М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до Городенківської міської ради про визнання права власності на житловий будинок і господарські споруди в порядку спадкування по закону,
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама позивача ОСОБА_2 . При житті, покійна була власником житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 , але через необізнаність із нормами закону технічна документація належним чином на житловий будинок та господарські споруди виготовлена не була. З моменту народження позивач проживав разом з покійною матір`ю у вищевказаному житловому будинку, вони разом вели спільне господарство. За життя мати будь-якого заповідального розпорядження не зробила. Після смерті матері ОСОБА_2 відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема вищевказаний житловий будинок. З приводу оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся із заявою до нотаріальної контори. Однак, дане звернення не дало позитивного результату, і 09.04.2024 державним нотаріусом Городенківської ДНК було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії оскільки відсутні документи щодо права власності на будинок і господарські споруди по АДРЕСА_1 . Через дану обставину позивач не може оформити право власності, хоча на даний час являється єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину. Через неможливість отримати відповідне свідоцтво про право власності на житловий будинок він не може розпоряджатися ним на власний розсуд.
В судове засідання сторони, їх представники не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.
Позивач ОСОБА_1 , через канцелярію суду, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує та просить задовольнити.
Городенківська міська рада подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника міської ради за наявними в матеріалах справи документами та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.
Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.
Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті).
Згідно ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може гуртуватись на припущеннях.
Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Поточищенською сільською радою Городенківського району вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 59 років в с. Поточище Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 05.01.1985 Поточище с/Радою Городенківського району Івано-Франківської області.
Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 виданого 21.08.1986 Поточище с/ЗАГС Городенківського району Івано-Франківської області, мати позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уклала шлюб з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №8, після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_6 .
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 78 років в с. Поточище Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 28 травня 2007 Поточищенською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.
Мама позивача ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 88 років в с. Поточище Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 631 від 12.10.2022, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 виданого Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно.
На час смерті ОСОБА_2 був чинним Цивільний кодекс 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Із довідки № 12-147 виданої 13.03.2024 Поточищенським старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що ОСОБА_2 до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проживала і була зареєстрована по АДРЕСА_1 та разом з нею проживав і був зареєстрований син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
З копії спадкової справи № 95/2024, яка надана суду Городенківською ДНК, вбачається, 19 березня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Городенківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 76254993 від 19.03.2024 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , номер у Спадковому реєстрі 72164787, номер у нотаріуса 95/2024.
Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Позивач як спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звертався до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 .
Проте, державним нотаріусом Городенківської ДНК Капріян С.В. 09 квітня 2024 року за № 985/02-31 прийнято Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок , власником якого була ОСОБА_2 , що знаходиться по АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутній оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок.
З довідки № 12-293 виданої 28.05.2024 Поточищенським старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що в с. Поточище вулицю Комсомольська було перейменовано на Січових Стрільців, номер будинку не змінювався.
Згідно інформації з Державного реєстру речових про на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 373418180 формованої 09.04.2024 відомості щодо права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 відсутні.
Згідно п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 р.) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року не належать до самочинного будівництва. До часу набрання чинності Цивільним Кодексом України в ред. 2003 року та Законом України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.
Відповідно до виписок з по господарських книг Поточищенської сільської ради за 1983-1985рр, 1996-2000рр домогосподарство по АДРЕСА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_6 , відносилося до суспільної групи господарства колгоспники, голова сім`ї ОСОБА_2 , члени сім`ї син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , невістка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , прибула в 1998 році, внук ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який вибув 16.06.1983.
Копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 виданого 10.05.2024 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції доводиться, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , помер ІНФОРМАЦІЯ_12 у віці 52 роки в м.Маріуполь район Центральний Донецької області, актовий запис № 975 від 20.04.2018.
Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.
Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.
Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Відповідно до статті 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.
Відповідно до довідки № 12-292 виданої 28.05.2024 Поточищенським старостинським округом Городенківської міської ради станом на 15.04.1991 рік в домогосподарстві по АДРЕСА_1 були зареєстровані: голова сім`ї ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
З наведеного вбачається, що частки ОСОБА_10 та сина ОСОБА_1 рівні, тобто по 1/2 частині. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися.
Із виписок з по господарських книг Поточищенської сільської ради за 2001-2005рр, 2006-2010рр, 2011-2015рр, 2016-2024 рр вбачається, що в домогосподарстві по АДРЕСА_1 були зареєстровані: голова сім`ї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_13 , син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , невістка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка вибула 13.10.2002, внук ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який вибув 13.10.2002, внук ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , який вибув 13.10.2002.
Після смерті голови двору ОСОБА_12 спадщину за законом прийняв позивач ОСОБА_1 , зокрема на належну померлій 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Таким чином, частка позивача в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , який відносився до колгоспного двору, становить 1/1 (1/2 - в порядку спадкування за законом після смерті матері, а 1/2 - як члену колишнього колгоспного двору).
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Після смерті матері ОСОБА_2 позивач прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зокрема на належну матері частку в колишнього колгоспному дворі по АДРЕСА_1 . Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , судом не встановлено, відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимог, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позову.
При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області .
На підставі ст.ст. 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1222,1258, 1241, 1261,1274, 1268,1269, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.), керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання/місцезнаходження сторін по справі:

- ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 .

- Городенківської міської ради - вул. Шевченка,77 м. Городенка Коломийського району Івано-Франківської області, .

Суддя: Гайдич Р. М.