Справа № 599/600/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі судді Снігурського В. В,

при секретарі Моравель Л. З.,

розглянувши в місті Зборові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 з вимогами про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства у селі Мильне Тернопільського району.

Позивач позовні вимоги підтримує, посилаючись на те, що він в лютому 2024 року придбав даний житловий будинок та земельні ділянки, якими користується з того часу. Він та відповідач уклали договір та домовилися засвідчити угоду нотаріально. Позивач сплатив відповідачу кошти, однак не може належно оформити своє право власності, так як відповідач втратив оригінали документів на дане майно, ухиляється від їх поновлення та належного посвідчення договору. Нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено.

Відповідач надав заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі, позов визнає, не заперечує обставин, вказаних позивачем, в тому числі факту отримання коштів.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що відповідачу на праві власності належали: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1 ; земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та спору (присадибна ділянка) площею 0,2500 га (кадастровий номер :02:001:0210), яка знаходиться по АДРЕСА_1 ; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,0995 га (кадастровий номер :02:001:0211), згідно державного акту серії ЯМ 057918, яка розташована на території с.Мильне Тернопільського району Тернопільської області.

15 лютого 2024 року між позивачем та відповідачем досягнуто домовленості про продаж вказаного майна. За придбане майно позивач сплатив кошти, які відповідач отримав і майно було фактично передано позивачу, який в даний час проживає у придбаному будинку та користується майном, обробляє земельні ділянки.

Однак зареєструвати своє право власності позивач не може, так як відповідач втратив оригінали правовстановлюючих документів та ухиляється від їх поновлення, ухиляється від виконання угоди та її нотаріального посвідчення.

Згідно інформації нотаріуса у посвідченні договору купівлі продажу вказаного вище майна позивачу відмовлено.

У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України.

Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України.

Правочин, укладений між сторонами, підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, однак зміст договору не суперечить іншим вимогам закону та не порушує прав третіх осіб, які не є його сторонами.

Договір не може бути нотаріально посвідчений без участі відповідача, який не надав необхідні документи. У зв`язку з цим можливість для позивача посвідчити договір нотаріально втрачено і в інший спосіб, крім звернення до суду, позивач захистити свої права не має можливості.

Враховуючи, крім вказаного вище, що позивач всі свої зобов`язання виконав, користується придбаним майном, однак не може оформити право власності на майно з причин незалежних від нього, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин дійсним, отже позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на майно.

Керуючись ст.ст.12,81,206,211,264,265ЦПК України, ст.203, 215, 220, 328, 334, 628 ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на наступне майно:

житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ;

земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та спору (присадибна ділянка) площею 0,2500 га (кадастровий номер :02:001:0210), яка знаходиться по АДРЕСА_1 ;

земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0995 га (кадастровий номер :02:001:0211), яка розташована на території села Мильне Тернопільського району Тернопільської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано, після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня прийняття рішення.

Суддя Зборівського

районного суду В. В. Снігурський