КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 359/12720/21

номер провадження: 22-ц/824/1423/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

за участю секретаря - Мазурок О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» - адвоката Гуменюк Тетяни Миколаївни на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2023 року у складі судді Муранової-Лесів І.В., у справі за заявою приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі», стягувач: ОСОБА_1 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно одержаних коштів, повернення сплаченого виконавчого збору та витрат виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» (далі - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі») звернулося до суду із заявою, в якій з урахуванням заяви про уточнення вимог від 14 червня 2023 року (а.с.18-20, т.2), просило:

визнати виконавчий лист Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2023 року №359/12720/21, виданий ОСОБА_1 щодо стягнення з ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» інфляційних втрат та трьох відсотків річних у розмірі 15 719 грн 86 коп., таким що не підлягає виконанню;

стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 15 719 грн 86 коп., стягнуті у виконавчому провадженні НОМЕР_1;

зобов`язати Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) повернути стягнутий виконавчий збір та витрати виконавчого провадження у загальному розмірі 1 840 грн 99 коп.

Заява мотивована тим, що постановою Київського апеляційного суду від 02 грудня 2022 року у справі №359/12720/21 з ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» на користь ОСОБА_1 стягнуто 15 719 грн 86 коп., з яких: 12 029 грн 64 коп. інфляційних втрат та 3 690 грн 22 коп. трьох відсотків річних. Ця постанова Київського апеляційного суду від 02 грудня 2022 року у справі №359/12720/21 набрала законної сили з дати прийняття, у зв`язку з чим строк оплати настав 02 грудня 2022 року, а тому ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» має зобов`язання перед ОСОБА_1 щодо оплати 15 719 грн 86 коп.

Вказувало, що на виконання вказаної вище постанови Київського апеляційного суду від 02 грудня 2022 року судом першої інстанції видано виконавчий лист від 29 березня 2023 року №359/12720/21 про стягнення коштів з ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» на користь ОСОБА_1 у розмірі 15 719 грн 86 коп. Постановою Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) від 12 квітня 2023 року (далі - Подільський ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ) було відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання вказаного виконавчого листа №359/12720/21.

Заявник зазначав, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2018 року у справі №359/6113/17, яке залишено без змін постановою апеляційного суду Київської області від 26 липня 2018 року та ухвалою Верховного Суду від 23 серпня 2018 року, позовні вимоги ПАТ «Київенерго» задоволено та стягнуто із ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти у розмірі 74 818 грн 25 коп.

В подальшому ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2022 року у справі №359/6113/17 змінено стягувача з ПАТ «Київенерго» на ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі».

Заявник наголошував, що рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2018 року у справі №359/6113/17 набрало законної сили з дня прийняття постанови апеляційного суду Київської області, у зв`язку з чим строк оплати за даним рішенням суду настав 26 липня 2018 року, а тому ОСОБА_1 має зобов`язання перед ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» щодо оплати 74 818 грн 25 коп. Зобов`язання ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» перед ОСОБА_1 за постановою Київського апеляційного суду від 02 грудня 2022 року у справі №359/12720/21 та зобов`язання ОСОБА_1 перед ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» за рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2018 року у справі №359/6113/17, є зустрічними, однорідними та строк виконання яких настав.

З цих підстав ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» 23 грудня 2022 року на адресу ОСОБА_1 направило заяву від 19 грудня 2022 року №3/06/б/н про зарахування зустрічних вимог на суму 15 719 грн 86 коп. у порядку ст.601 ЦК України. Відповідно до направленої заяви про зарахування зустрічних вимог від 19 грудня 2022 року №3/06/б/н, зобов`язання ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» перед ОСОБА_1 на суму 15 719 грн 86 коп. за постановою Київського апеляційного суду від 02 грудня 2022 року у справі №359/12720/21 є виконаним повністю, а зобов`язання ОСОБА_1 перед ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» за рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2018 року №359/6113/17 є виконаним в частині оплати 15 719 грн 86 коп.

Заявник вважав, що згідно з ч.ч.1, 2 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, установлених договором або законом. Аналогічні положення закріплені у статті 601 ЦК України. Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в одному - одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні - є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Таким чином, на думку заявника, постанова Київського апеляційного суду від 02 грудня 2022 року у справі №359/12720/21 щодо оплати ОСОБА_1 інфляційних втрат та трьох відсотків річних у розмірі 15 719 грн 86 коп. була виконана ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» 23 грудня 2022 року шляхом направлення заяви про зарахування зустрічних вимог на суму 15 719 грн 86 коп.

Крім того, зазначав, що 13 квітня 2023 року державним виконавцем Подільського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ виставлено платіжну інструкцію НОМЕР_1/2 щодо стягнення за ВП НОМЕР_1 з виконання виконавчого документу №359/12720/21 від 29 березня 2023 року, яку банком проведено 17 квітня 2023 року.

Таким чином заявник стверджував, що на користь стягувача безпідставно стягнуто 15 719 грн 86 коп. за виконавчим документом, оскільки таке зобов`язання відсутнє на підставі направленої заяви про зарахування зустрічних вимог.

З урахуванням наведеного ПрАТ ДТЕК Київські електромережі» просило його заяву задовольнити.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2023 року у задоволенні заяви ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявником не доведено існування сукупності передбачених законом обставин для зарахування між боржником і стягувачем зустрічних однорідних вимог. До того ж на момент направлення боржником ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» повідомлення про зустрічне зарахування сплинув строк для пред`явлення такої вимоги до виконання, а стягувач ОСОБА_1 заперечує проти задоволення вимог заявника ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» щодо стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 74 818 грн 25 коп. з підстав пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Тому такі вимоги не підлягають зустрічному зарахуванню. Відтак суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначені заявником (боржником) обставини, не є тими обставинами, які у розумінні ст.432 ЦПК України свідчать про те, що виконавчий лист було видано помилково, або відсутній обов`язок боржника, оскільки він був виданий на підставі рішення суду, яке набрало законної сили і рішення суду наразі виконано, та, як встановлено судом, зарахування зустрічних вимог не відбулося.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» - адвокат Гуменюк Т.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що пропуск строку на пред`явлення виконавчого документу за рішенням Бориспільського районного суду Київської області від 23 лютого 2018 року у справі №359/6113/17 свідчить лише про неможливість його виконання у примусовому порядку, що не виключає можливість його виконання в іншому порядку. Адже виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вказує, що відмовляючи у задоволенні заяви ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про визнання виконавчого листа №359/12720/21 від 29 березня 2023 року таким, що не підлягає виконанню, основним аргументом є те, що ОСОБА_1 заперечує щодо проведення такого зарахування, проте заява про зарахування зустрічних однорідних вимог, яка надіслана ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» на адресу ОСОБА_1 , за своєю правовою природою є одностороннім правочином, направленим на припинення взаємних грошових зобов`язань сторін у справі. Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в одному - одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні - є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання.

Також посилається на те, що при дотриманні умов, передбачених ст.601 ЦК України, та відсутності заборон, передбачених ст.602 ЦК України, незгода однієї сторони із зарахуванням зустрічних однорідних вимог, проведеним за заявою іншої сторони зобов`язання, не є достатньою підставою для визнання одностороннього правочину із зарахування недійсним. Якщо інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, вона вправі на підставі ст.16 ЦК України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до суду.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Влащенко О.А. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що судом першої інстанції було правомірно враховані заперечення ОСОБА_1 щодо стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 74 818 грн 25 коп. з підстав пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому такі вимоги не підлягають зустрічному зарахуванню, оскільки порядок виконання судового рішення, яке набрало законної сили, визначено Законом України «Про виконавче провадження» та в силу положень ст.12 якого, пред`явлення таких вимог (виконавчого листа) до виконання можливо в межах строку, визначених законом. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2023 року - залишити без змін.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, з урахуванням доводів, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з таких підстав.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а, отже, принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

Згідно з вимогами ч.2 ст.432 ЦПК України згідно з якими суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав.

Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі № 20/12/2019 (провадження № 61-14244ав20) та від 24 червня 2021 року у справі № 750/9956/17 (провадження № 61-15664 св19).

Відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2022 року у справі № 359/12720/21 стягнуто з ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» на користь ОСОБА_1 суму інфляційних втрат, з урахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 13 555 грн 96 коп. та три проценти річних у розмірі 3 691 грн 21 коп. за період з 01 грудня 2020 року по 13 жовтня 2021 року від розміру відшкодування вартості санаторно-курортного лікування та медичних досліджень у 2019 та 2020 році відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року у справі № 359/8818/20 за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про стягнення витрат на придбання санаторно-курортних путівок, медичних досліджень та стягнення моральної шкоди, а всього на загальну суму 17 247 грн 17 коп. У задоволенні іншої частини вимог - відмовлено. Стягнуто з ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» судовий збір на користь держави в сумі 908 грн 00 коп.

Постановою Київського апеляційного суду від 02 грудня 2022 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2022 року змінено в частині стягнення з ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» на користь ОСОБА_1 суми інфляційних втрат, з урахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 13 555 грн 96 коп. та трьох процентів річних у розмірі 3 691 грн 21 коп. за період з 01 грудня 2020 року по 13 жовтня 2021 року від розміру відшкодування вартості санаторно-курортного лікування та медичних досліджень у 2019 та 2020 році відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року у справі № 359/8818/20 за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про стягнення витрат на придбання санаторно-курортних путівок, медичних досліджень та стягнення моральної шкоди, а всього на загальну суму 17 247 грн 17 коп. - зменшивши розмір інфляційних втрат з 13 555 грн 96 коп. до 12 029 грн 64 коп., зменшивши розмір трьох процентів річних з 3 691 грн 21 коп. до 3 690 грн 22 коп. та загальної суми стягнення - зменшивши її розмір з 17 247 грн 17 коп. до 15 719 грн 86 коп. В іншій частині рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2022 року залишено без змін.

На виконання вказаних судових рішень, 29 березня 2023 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист № 359/12720/21 про стягнення з ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» на користь ОСОБА_1 коштів у розмірі 15 719 грн 86 коп.

Постановою старшого державного виконавця Подільського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ від 12 квітня 2023 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа №359/12720/21, виданого 29 березня 2023 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» на користь ОСОБА_1 коштів у розмірі 15 719 грн 86 коп.

19 грудня 2022 року ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» направило на адресу ОСОБА_1 заяву про зарахування зустрічних вимог на суму 15 719 грн 86 коп. в порядку ст.601 ЦК України.

Постановою старшого державного виконавця Подільського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ від 18 квітня 2023 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 359/12720/21, виданого 29 березня 2023 року про стягнення з ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» на користь ОСОБА_1 коштів у розмірі 15 719 грн 86 коп. закрито у зв`язку з фактичним виконанням рішення в повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, якою передбачено, що встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановити їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Частиною 1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини та практику суду як джерело права. У преамбулі та статті 6 параграфу 1 Конвенції, рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №306/192/14-ц.

При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом (див. постанову Верховного Суду від 19 грудня 2019 року у справі № 916/1041/17).

Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу, навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Отже, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень (див. постанову Верховного Суду від 19 грудня 2019 року у справі № 520/11429/17).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2022 року у справі № 359/6113/17 замінено ПАТ «Київенерго» на ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» у виконавчому листі № 359/6113/17-ц, виданому 20 грудня 2018 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 безпідставно отриманих коштів у розмірі 74 818 грн 25 коп.

Цією ж ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2022 року у справі № 359/6113/17 у задоволенні заяви в частині поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2022 року у справі № 359/6113/17 залишено без змін.

Вказаною постановою Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року встановлено, що 20 грудня 2018 року представник ПАТ «Київенерго» отримав виконавчий лист №359/6113/17-ц про стягнення з ОСОБА_1 безпідставно отриманих коштів у розмірі 74 818 грн 25 коп. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2018 року набрало законної сили 26 липня 2018 року. У відповідності до ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчих листів до виконання у справі №359/6113/17 встановлено до 26 липня 2021 року. В матеріалах цивільної справи відсутні будь-які належні і допустимі докази на підтвердження того, що первісний кредитор вживав заходів для пред`явлення виконавчого листа до виконання протягом встановленого строку його пред`явлення до виконання. Судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, які б свідчили про переривання строку давності, пред`явлення виконавчого документа до виконання, передбачених ч.4 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження». Сам факт переходу права вимоги від первісного стягувача до його правонаступника, тобто від ПАТ «Київенерго» до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», не може бути визнано поважною, та такою, що об`єктивно не залежала від волі заінтересованої особи, підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності правових підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Тому ці обставини у справі № 359/6113/17 є преюдиційно встановленими та не можуть бути поставлені під сумнів чи переоцінку.

Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема зарахуванням (стаття 601 ЦК України).

Відповідно до ст.601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними, тобто вони повинні бути однорідними у розумінні їх матеріального змісту, тобто мати однорідний предмет; 3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Спеціального порядку та форми здійснення відповідної заяви як одностороннього правочину не передбачено законодавством, за загальними правилами про правочини (наслідки недодержання його письмової форми) здійснення відповідної заяви про зарахування на адресу іншої сторони як односторонній правочин слід вважати зробленою та такою, що спричинила відповідні цивільно-правові наслідки, в момент усної заяви однієї з сторін на адресу іншої сторони, чи в момент вручення однією стороною іншій стороні повідомлення, що містить письмове волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахуванням. Моментом припинення зобов`язань сторін в такому разі є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку.

Зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин, є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Інститут заліку покликаний оптимізувати діяльність двох взаємозобов`язаних, хоч і за різними підставами, осіб.

Зарахування можливе при наявності таких умов: зустрічність вимог, тобто сторони беруть участь у двох зобов`язаннях, і при цьому кредитор в одному зобов`язанні є боржником в іншому зобов`язанні; однорідність вимог (гроші, однорідні речі), строк виконання яких настав.

Разом з тим, ще одною важливою умовою для здійснення зарахування зустрічних вимог - є безспірність вимог, які зараховуються, а саме, відсутність спору щодо змісту, умови виконання та розміру зобов`язань.

Отже, за правовою природою припинення зобов`язання зарахуванням зустрічної вимоги це - одностороння угода, яка оформляється заявою однієї із сторін, згідно вимог статті 601 ЦК України, однак якщо ця угода суперечить вимогам чинного законодавства та інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, то сторона має право звернутись за захистом своїх охоронюваних законом прав з позовом до суду про визнання її недійсною, з урахуванням частини першої, пункту 2 частини другої статті 16 ЦК України та статті 20 Господарського кодексу України.

Припинення зобов`язання зарахуванням зустрічної вимоги є односторонньою угодою, яка оформляється заявою однією з сторін. Зарахування, проведене за заявою однієї сторони, діє з моменту, коли є у наявності всі умови для зарахування.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові 26 листопада 2020 року у справі № 824/254/19, провадження № 61-13826ав20, у постанові від 22 квітня 2021 року у справі № 824/67/20, провадження № 61-1836ав21 та інших.

У той же час встановлені в даній справі обставини свідчать про те, що на момент направлення боржником ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» стягувачу ОСОБА_1 повідомлення про зустрічне зарахування сплинув строк для пред`явлення такої вимоги до виконання, що встановлено преюдиційно та не може бути поставлено під сумнів.

Крім того, встановлено, що стягувач ОСОБА_1 заперечує проти задоволення вимог заявника ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» щодо стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 74 818 грн 25 коп. з підстав пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відтак вимоги заяви ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 про зарахування зустрічних вимог в порядку ст.601 ЦК України задоволенню не підлягали, оскільки, як вірно враховано судом першої інстанції, порядок виконання судового рішення, яке набрало законної сили, визначено Законом України «Про виконавче провадження», та в силу положень ст.12 якого, пред`явлення таких вимог (виконавчого листа) до виконання можливо в межах строків, визначених законом.

Таким чином, зазначені боржником ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» обставини, не є тими обставинами, які в розумінні ст.432 ЦПК України свідчать про те, що виконавчий лист було видано помилково, або відсутній обов`язок боржника, оскільки він був виданий на підставі рішення суду, яке набрало законної сили і рішення суду наразі виконано. До того ж зарахування зустрічних вимог не відбулося.

Інших підстав, передбачених ч.2 ст.432 ЦК України, для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» не заявило та судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно одержаних коштів, повернення сплаченого виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що пропуск строку на пред`явлення виконавчого документу за рішенням Бориспільського районного суду Київської області від 23 лютого 2018 року у справі №359/6113/17 свідчить лише про неможливість його виконання у примусовому порядку, що не виключає можливість його виконання в іншому порядку, не приймаються апеляційним судом до уваги з таких підстав.

Закон України «Про виконавче провадження» передбачає два виключних способи виконання судового рішення, яке набрало законної сили: добровільний та примусовий.

Неможливість виконання примусового рішення Бориспільського районного суду Київської області від 23 лютого 2018 року у справі №359/6113/17 встановлено преюдиційно.

В той же час добровільне виконання судового рішення відноситься до абсолютної дискреції боржника ОСОБА_1 .

Ураховуючи, що ОСОБА_1 заперечує проти виконання рішення Бориспільського районного суду Київської області від 23 лютого 2018 року у справі №359/6113/17, то ця обставина унеможливлює його виконання.

З цих же підстав, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що незгода ОСОБА_1 із можливістю виконання рішення Бориспільського районного суду Київської області від 23 лютого 2018 року шляхом зарахуванням зустрічних однорідних вимог, не є достатньою підставою для відмови у задоволення заяви ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно одержаних коштів, повернення сплаченого виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Інші доводи та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції і висновки з цього приводу, зроблені судом, ґрунтуються на встановлених обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах, яким судом першої інстанції дана належна правова оцінка.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому цю ухвалу відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» - адвоката Гуменюк Тетяни Миколаївни залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2023року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 18 червня 2024 року

Головуючий

Судді: