Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/327/22
Провадження № 6/332/257/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 р. м. Запоріжжя

головуючого судді: Яцуна О.С.,

секретаря судового засідання: Чуб С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя подання Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про примусовий привід боржника ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гайдаш О.С. звернулась до суду з поданням про примусовий привід боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні в Лівобережному відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (надалі Відділ) перебуває виконавче провадження № 70846995 з примусового виконання виконавчого листа № 332/327/22, виданого 30.08.2022 Заводським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 9 078,82 грн.

25.01.2023 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, що була надіслана боржнику та стягувачу рекомендованими листами з повідомленнями.

11.06.2024 державний виконавець, керуючись ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», направляв боржнику виклик державного виконавця із зобов`язанням з`явитися до Відділу з метою надання письмових пояснень з приводу невиконання рішення суду.

Боржник без поважних причин не з`являється за викликом до Відділу та вимоги виконавчого документа не виконує, в той час, як він належним чином повідомлений про необхідність явки до Відділу та попереджений про відповідальність за ухилення від явки.

Станом на сьогодні заборгованість за виконавчим провадженням не погашена.

Суд розглядає подання виконавця протягом десяти днів, що відповідає положенням ч. 3 ст. 438 ЦПК України.

Від головного державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гайдаш О.С. в матеріалах справи міститься заява про розгляд подання без участі представника відділу.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні в Лівобережному відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (надалі Відділ) перебуває виконавче провадження № 70846995 з примусового виконання виконавчого листа № 332/327/22 (а.с. 83-84), виданого 30.08.2022 Заводським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 витрат за проведення автотоваронознавчого дослідження в сумі 2 200,00 грн, судовий збір в сумі 1 878,82 грн, витрати на правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн (а.с. 85).

11.06.2024 за Вих. № 7084699/3 головним державним виконавцем Гайдаш О.С. здійснений виклик боржника (а.с. 86-87).

11.06.2024 головним державним виконавцем Гайдаш О.С. складений акт державного виконавця за результатами відвідування боржника за адресою його проживання (а.с. 88).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

Частиною 1 ст. 438 ЦПК України визначено, що розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Згідно п. 27 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює, зокрема, привід у виконавчому провадженні.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Аналіз вказаних положень дозволяє зробити висновок про можливість застосування примусового приводу до боржника лише в разі його належного повідомлення про необхідність явки до виконавчої служби та ухилення належним чином повідомленого боржника від явки.

Проте, жодних доказів на підтвердження вручення боржнику ОСОБА_1 вимоги державного виконавця чи повідомлення про необхідність явки до виконавчої служби та його ухилення від явки, суду надано не було.

Також слід зазначити, що виконавче провадження з примусового виконання рішення суду від 09.06.2022 було відкрито 25.01.2023, а документально підтвердженим викликом боржника державним виконавцем є лише один 11.06.2024. Тобто, які дії вчинялись державним виконавцем в період з відкриття провадження 25.01.2023 і до виклику боржника 11.06.2024 суду не відомо та ініціатором подання не підтверджено. Інших викликів боржника, згідно наданих матеріалів, виконавчою службою здійснено не було.

Обов`язок доказування факту ухилення боржника від явки до відділу ДВС покладений саме на державного виконавця, а сам по собі факт невиконання покладених на боржника зобов`язань не може бути підставою застосування до боржника приводу.

Оцінивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що підстави для застосування до боржника примусового приводу відсутні, оскільки державним виконавцем не надано суду достатніх і достовірних доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 належним чином повідомлений про наявність відкритого виконавчого провадження, що він дійсно отримував виклики державного виконавця, однак свідомо, навмисно, без поважних причин не прибув до державного виконавця, що свідчило б про його пряме ухилення від явки до державного виконавця та навмисне невиконання судового рішення.

У зв`язку із вищезазначеним, суд вважає, що подання державного виконавця про примусовий привід боржника ОСОБА_1 за наведених вище обставин не підлягає задоволенню, у зв`язку з його необґрунтованістю.

Керуючись ст. 438 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про примусовий привід боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала, що постановлена в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (ч. 2 ст. 261 ЦПК України) та може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її складення з правом на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя О.С. Яцун