ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

20 червня 2024 року

м. Харків

Справа № 646/2876/24

Провадження № 22-ц/818/2181/24

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії Мальованого Ю.М., Маміної О.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВП №1 ХРУП №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області про стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2024 року, постановлену суддею Литвиновим А.В., -

В С Т А Н О В И В :

11 березня 2024 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ВП №1 ХРУП №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області про відшкодування завданої моральної шкоди.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ВП №1 ХРУП №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області про відшкодування моральної шкоди визнано неподаною та повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в ухвалі суду в порушення вимог чинного законодавства не зазначено, який саме із недоліків не усунуто позивачем, та з яких саме підстав.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 28 травня 2024 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що остання не усунула недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 березня 2024 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано заявнику строк на усунення недоліків Підставою залишення без руху позовної заяви зазначено невиконання вимог ч.1 ст. 175 ЦПК України, а саме, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, натомість позивачем не зазначено, які саме дії відповідача були підставою для звернення до суду із позовом про відшкодування моральної шкоди. Крім того, позовна заява не містить вказівки на наявність у позивача, а також інших учасників справи електронного кабінету, крім того в позовній заяві не в повному обсязі зазначена інформація про відповідача, не зазначено повне найменування, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України. Також позивачем не повно викладено обставини справи з зазначенням посилань на відповідні докази щодо спричинення моральної шкоди та відповідного розрахунку, згідно якого позивач оцінив свої моральні страждання.

Копію вказаної ухвали позивачем отримано 19.03.2024 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 36).

На виконання вимог вказаної ухвали, 21.03.2024 року ОСОБА_2 надіслала заяву про усунення недоліків, в якій вказала інформацію стосовно відповідача та 3-ї особи, навела свій розрахунок упущеної вигоди та моральної шкоди, зазначила відомості про наявність або відсутність електронного кабінету відповідача та третьої особи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (рішення у справах «Каньєте де Хоньї проти Іспанії», «Гору проти Греції», «Михолапа проти Латвії»).

Також ЄСПЛ зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (пункт 110 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі "Шишков проти Росії").

Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції").

В порядку вирішення судом питання про відкриття провадження у справі суд перевіряє позовну заяву на відповідність вимогами, передбаченим статтями 175, 177 ЦПК України. В той час, як оцінка доданих до позовної заяви документів на підтвердження чи спростування ними тих обставин, на які посилається сторона, здійснюється судом при вирішенні справи по суті, а не на стадії вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для відкриття провадження у справі, або залишення позову без руху.

Подібні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові № 990/114/23 від 31 серпня 2023 року.

Крім того, повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції не зазначив, які саме недоліки не усунула позивач.

Отже, ухвала суду першої інстанції обмежує права позивача та перешкоджає йому у доступі до правосуддя.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими та достатніми для скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає провадженню у справі.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2024 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

Ю.М. Мальований