УХВАЛА

ІМЕНЕ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року суддя Вишгородського районного суд Київської області Свєтушкіна Д.А., розглянувши матеріали заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

УСТАНОВИВ:

24.05.2024 року до Вишгородського районного суду Київської області від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Бережної Я.С. надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в якій просить скасувати заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11.04.2024 року у справі № 756/11466/23. Заяву обґрунтовано тим, що 11 квітня 2024 року заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» суму заборгованості у розмірі 96 676 (дев`яносто шість тисяч шістсот сімдесят шість) гривень 75 копійок та стягнуто судовий збір у розмірі 2684 гривні 00 копійки. Заявник вважає вказане рішення таким, що підлягає перегляду, посилаючись на те, що рішення Вишгродського районного суду Київської області від 11 квітня 2024 року було оголошено за відсутності відповідача ОСОБА_1 . Відсутність відповідача ОСОБА_1 при розгляді справи та не подання відповідачем заперечень на позов пояснила тим, що відповідач фактично проживає за межами України у Республіці Польща, з цієї причини не отримувала а ні вимогу банку про дострокове погашення кредиту, а ні судових документів. ОСОБА_1 не була повідомлена про розгляд справи належним чином, окрім того частина заборгованість була погашена нею під час розгляду справи.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника відповідача ОСОБА_1 до суду надійшла заява, в якій просила розглядати справу за відсутності відповідача ОСОБА_1 та її представника, подану заяву про перегляд заочного рішення підтримує та наполягає на її задоволенні.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали зазначеної справи, суд прийшов наступного висновку.

Судом установлено, що 26 жовтня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області за підсудністю з Оболонського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Сенс Банк», якою просили суд стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на свою користь заборгованість у розмірі 96 676 ,75 грн. та витрати по сплаті судового збору

11 квітня 2024 року заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено, та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» суму заборгованості у розмірі 96 676 (дев`яносто шість тисяч шістсот сімдесят шість) гривень 75 копійок та стягнуто судовий збір у розмірі 2684 гривні 00 копійки.

У відповідності до вимог ч.1, 3ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Частиною 1ст. 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З досліджених матеріалів справи установлено, що відповідач ОСОБА_1 у судове засідання 24 листопада 2023 року, 30 січня 2024 року, та 11 квітня 2024 року не з`явилася, оскільки перебувала за межами України, повістки про виклик до суду особисто не отримувала.

Водночас, як вбачається з доданих до заяви про перегляд заочного рішення копії квитанцій, у період судового розгляду справи ОСОБА_1 частково погасила борг за кредитним договором № № 007МІ1 від 24.12.2012 року. Дані обставини не були відомі суду та не враховані під час ухвалення заочного рішення у справі, проте впливають на вирішення спору по суті.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 передбачено, що відповідно статей 55,124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно ч. 1, 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Наведене призвело до порушення прав ОСОБА_1 в частині надання доказів про часткове погашення заборгованості за кредитним договором, захищати власні права чи інтереси, тощо.

Зважаючи на вказане, для недопущення перешкоджання в доступі до правосуддя, суд приходить висновку, що заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення підлягає задоволенню, а заочне рішення скасуванню, оскільки докази, на які вона посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 258-261, 284-289, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 гляд про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 квітня 2024 року у цивільній справі за позовом за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, скасувати.

Призначити розгляд заяви на 10 годину 00 хвилин 23 серпня 2024 року в приміщенні Вишгородського районного суду Київської області, за адресою: м. Вишгород, вул. Кургузова, 7.

Розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.А. Свєтушкіна