ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

за участю секретаря Драгомерецької А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Грицькевич Г.С. на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Бахмутська державна нотаріальна контора та Приватний нотаріус Букрєй Галина Петрівна, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою. В обгрунтування заяви посилався на те, що він успадкував після смерті батька ОСОБА_2 жилий будинок з надвірними спорудами та побудовами, який знаходиться в АДРЕСА_1 ; земельну ділянку розміром 628.0 кв. м, що розташована в АДРЕСА_1 ; жилий будинок з надвірними спорудами та побудовами, який знаходиться в АДРЕСА_1 ; земельну ділянку розміром 771.0 кв. м, що розташована в АДРЕСА_1 .

Йому стало відомо про те, що внаслідок військових дій, спричинених агресією рф проти України, його вищезазначені житлові будинки пошкоджені. Однією з обов`язкових умов отримання компенсації за пошкоджене житло згідно положень вказаного Порядку надання компенсації № НОМЕР_1 є наявність відомостей про пошкоджений об`єкт нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункти 6, 13, 14 Порядку). Крім того, Порядком надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2023 року № 600, встановлено, що для отримання компенсації на знищений об`єкт нерухомого майна отримувачу компенсації необхідно провести дії щодо державної реєстрації припинення такого права відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Він звернувся із відповідною заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Дніпропетровської області Зубка В. В.. Рішенням державного реєстратора № 68739144 від 04 серпня 2023 року йому було відмовлено в проведенні реєстраційних дій з огляду на те, що із заявою про державну реєстрацію права власності звернувся ОСОБА_1 , податковий номер НОМЕР_2 , а для проведення державної реєстрації права власності надано свідоцтво про право на спадщину на ім`я ОСОБА_1 , податковий номер НОМЕР_3 . Зазначені розбіжності унеможливили проведення реєстраційних дій.

Враховуючи, що на теперішній час виправлення допущеної нотаріусом помилки в податковому номері неможливо, він звертається до суду з цією заявою для встановлення даного юридичного факту з метою реєстрації права власності на пошкоджені будинки заявника в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та отримання компенсації для їх відновлення у подальшому.

Просив встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційного номеру облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВКС №717085 на жилий будинок АДРЕСА_1 ; свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВКС №717083 на земельну ділянку розміром 628.0 кв. м, що розташована в АДРЕСА_1 ; свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВКС № 717080 на жилий будинок АДРЕСА_2 ; свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВКС №717082 на земельну ділянку розміром 771.0 кв. м, що розташована в АДРЕСА_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , що були видані державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори Букрей Г.П.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2024 року

цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Бахмутська державна нотаріальна контора та Приватний нотаріус Букрєй Галина Петрівна, про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким встановити факт,зазначений в заяві. Вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що спору про право не має,а в заяві ставиться питання фактично про виправлення друкарської помилки при виготовлені нотаріусом свідоцтв про право власності на майно,усунути помилку іншим способом не є можливим,оскільки нотаріус призупинив свою діяльність.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судове засідання з`явився представник ОСОБА_1 адвокат Грицькевич Г.С

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду,суд першої інстанції виходив із того, що встановлення факту, щодо якого подана заява, фактично породжує майнове право заявника на будинки та земельні ділянки, що свідчить про наявність спору про право.

Проте такий висновок суперечить нормам процесуального права.

Порядок розгляду в окремому провадженні справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначений главами 1 та 6 розділу IV ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Визначений у частині першій статті 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки згідно з частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частина шоста статті 294 ЦПК України передбачає, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не

передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.Така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі N 761/16799/15-ц.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Справи розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Суди мають встановлювати, між ким існує спір, хто є спадкоємцем у порядку, передбаченому спадковим правом (норми ЦК України), який би оспорював право заявника на прийняття спадщини, оскільки існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним.Така правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц, від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19-ц, від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19, від 15 листопада 2021 року у справі № 554/10125/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 759/12740/21.

Залишаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції не встановив і у судовому рішенні не зазначив, хто є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 у порядку, передбаченому спадковим правом (ЦК України), який би оспорював право ОСОБА_1 на прийняття спадщини. Тобто суд не встановив між ким існує спір, адже існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним.

Необхідність встановлення факту належності документів, що підтверджують право на спадкове майно заявника, уточнення в цих документах його реєстраційного номеру облікової картки платника податків саме по собі не свідчить про наявність спору.

Пунктом 6.16 розділу VI. Правил ведення нотаріального діловодства,затвердженого наказом Мінітсретсва юстиції України №3253/5 від 22.12.2010 року передбачено, що у разі виявлення нотаріусом у тексті нотаріального документа, який створений ним у результаті вчинення нотаріальної дії технічної помилки, яка не змінює змісту документа та не впливає на права особи(іб) щодо якої(их) було вчинено нотаріальну дію (описка, друкарська або граматична помилка), нотаріус може виправити таку помилку.

Помилка у тексті нотаріального документа виправляється у всіх примірниках такого документа одночасно.

Виправлення помилки повинно відповідати відомостям, що містяться в документах, які були подані нотаріусу для вчинення нотаріальної дії, або отримані безпосередньо з єдиних та державних реєстрів.

Виправлення технічної помилки застерігається нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, після посвідчувального напису, із зазначенням дати та проставленням свого підпису і печатки на такому застереженні.

Заявник в заяві зазначає, що в свідоцтвах про право власності нотаріусом допущена описка і зазначено не ту цифру в ідентифікаційному номері. З відповіді начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що виправити помилку в свідоцтвах про право власності на спадщину за законом в частині ідентифікаційного номеру

має право лише той нотаріус, який видав цей документ. Свідоцтва про право власності на спадщину за законом були видані державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори Букрей Г.П., яка 12 квітня 2022 року зупинила нотаріальну діяльність на період дії воєнного стану.

Отже, висновок суду про наявність спору про право, який має розглядатися у порядку позовного провадження, є передчасним і нічим не підтверджений.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи ; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (стаття 379 ЦПК України).

Оскільки встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, то ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 368, 379,382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Грицькевич Г.С. задовольнити частково.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2024 року скасувати, справу направити до того ж суду для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: