Справа № 209/4310/21
Провадження № 2-с/209/103/24
У Х В А Л А

04 квітня 2024 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Лобарчук О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

В С Т А Н О В И В :

03 квітня 2024 року заявник ОСОБА_1 повторно звернувся до суду з заявою, в якій просить: поновити строк для скасування судового наказу № 209/4310/21 2-н/209/1544/21 від 08.12.2021 року виданий Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області; скасувати судовий наказ № 209/4310/21 2-н/209/1544/21 від 08.12.2021 року виданий Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з мене ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" боргу за централізоване опалення у сумі 18256,50 гривень та судового збору в розмірі 227 гривень.

В обґрунтування заяви зазначено, що 08 грудня 2021 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області видано судовий наказ № 209/4310/21 за заявою Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія про стягнення з нього на користь стягувана заборгованості за послуги централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 , яка нарахована за період з листопада 2018 року по вересень 2020 року, у розмірі 18256,50 грн. Не погоджується з розміром заборгованості за централізоване опалення яку стягнуто з нього

згідно судового наказу від 08 грудня 2021 року, вважає нарахований розмір оплати за послуги з

центрального опалення перебільшений, який не відповідає тарифам та його якості. Стягувач зловживаючи своїм правом на подання заяви до суду про видачу судового наказу

з вимогою стягнути заборгованість з Боржника, намагався стягнути заборгованості, яка не відповідає її фактичним обставинам. Про існування заборгованості дізнався після накладення арешту на особисті рахунки. 21 березня 2024 року при зверненні у Дніпровський ВДВС у місті Кам`янське від державного виконавця дізнався про існування даного судового наказу.

Вивчивши заяву про скасування судового наказу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зазначає, що у заяві викладені причини пропуску строку для подання заяви про скасування судового наказу, але докази цього факту до заяви не додані.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З огляду на викладене, оскільки наказ був направлений на адресу ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що день проставлення у поштовому повідомленні відмітки "адресат відсутній за вказаною адресою" свідчить про відмову боржника отримати судовий наказ за адресою його місцезнаходження, за якою він зареєстрований у встановленому законом порядку, і вважається днем вручення боржнику наказу суду в силу положень п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.03.2018 р. у справі № 911/1163/17.

Поряд з цим, слід зазначити, що відповідно до ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Наказ Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08.12.2021 р. було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua/Review/78346239), а тому боржник міг ознайомитися з текстом вказаного наказу.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи є підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Отже, суду жодним чином не доведено підстав, які об`єктивно перешкоджали вчасно звернутися з заявою про скасування судового наказу.

Поряд з цим, суд зазначає, що відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку, які в даному випадку поважними не є, за відсутності обставин, які об`єктивно перешкоджали заявнику реалізувати своє право на подання заяви про скасування наказу протягом законодавчо встановленого строку та пов`язані з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Таким чином, суд не визнає причини пропуску строку передбаченого ч.1 ст. 170 ЦПК України поважними з огляду на те, що суду не доведено підстав, які об`єктивно перешкоджали вчасно звернутися з заявою.

Крім того, до заяви про скасування судового наказу додана квитанція про сплату судового збору в розмірі 151,40 грн., яка, згідно довідки секретарів Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, підкріплена до справи №209/4310/21, провадження №2-с/209/87/24. Тобто, станом на 03.04.2024 року (день подачі заяви про скасування судового наказу) заявником ОСОБА_1 не сплачений судовий збір.

Відповідно ч. 6 ст. 170 ЦПК України, у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Виходячи з вищевикладеного, вважаю, що ОСОБА_1 слід повернути заяву без розгляду в зв`язку з неналежним її оформленням.

Керуючись ст.ст. 170, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу - повернути без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Суддя О.О. Лобарчук