ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9031/24 Справа № 185/7786/17 Суддя у 1-й інстанції - Палюх Т. Д. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Шавкун Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

- за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Старовойтова Ольга Едуардівна,

на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської областівід 12 січня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

02 листопада 2017 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 69870 доларів США 55 центів, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 1806647 грн. 91 коп., та судові витрати в сумі 27099 грн. 71 коп.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської областівід 12 січня 2018 року позов публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», , заборгованість за договором кредиту № 175/2841-КР2840 від 27 квітня 2007 року в сумі 54941 (п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот сорок один) долар США 64 центів, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 1420630 (один мільйон чотириста двадцять тисяч шістсот тридцять) грн. 00 коп., що складається з 28253 доларів США 51 центів, що за курсом НБУ складає 730553 грн. 07 коп. заборгованість за кредитом, 26688 доларів США 13 центів, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 690076 грн. 93 коп. - заборгованість за відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», , судові витрати у сумі 21308 (двадцять одна тисяча триста вісім) грн. 50 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

13.08.2024 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Старовойтова О.Е. подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та винесення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинними документами, який підтверджує отримання кредиту відповідачем, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. Наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором є неналежним та недостатнім доказом для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок, є внутрішнім документом позивача та не місить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти відповідачу, на який строк, а також правильність нарахування відсотків позивачем. З наданого розрахунку заборгованості неможливо встановити, яким чином були нараховані відсотки у сумі, яка майже дорівнює сумі кредиту.

Окрім цього, зазначає, що відповідачка не була належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи адже в матеріалах справи відсутні докази направлення повістки.

Крім того, заявляє про застосування строків позовної давності.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

У судовому засіданні адвокат Старовойтова О.Е. доводи апеляційної скарги підтримала у повному обсязі.

Інші сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.150-152), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

27 липня 2007 року в місті Донецьк між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач та відповідачем було укладено договір кредиту № 175/2841-КР2840, за умовами якого ОСОБА_1 було надано грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання (кредит). Сторони погодили, що надання кредиту буде здійснюватись в гривнях та доларах США окремими частинами (траншами), зі сплатою 15,55% річних в гривнях та 12,55% річних в доларах США в межах максимального ліміту заборгованості до 14631 грн. 01 коп. та 33372 доларів США 00 центів. Кінцевим терміном повернення повернення заборгованості є 10 липня 2014 року (а.с.17-19).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 175/2841-КР2840 від 27 липня 2007 року, станом на 02.08.2017 року загальна заборгованість відповідача склала 69870 доларів США 55 центів, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 1806647 грн. 91 коп., яка в свою чергу складається з:

- 28253 доларів США 51 центів, що за курсом НБУ складає 730553 грн. 07 коп. заборгованість за кредитом;

- 26688 доларів США 13 центів, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 690076 грн. 93 коп. заборгованість за відсотками;

- 7966 доларів США 69 центів, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 205995 грн. 28 коп. пеня за несвоєчасне повернення кредиту;

- 6962 доларів США 22 центів, що курсом НБУ на дату розрахунку складає 180022 грн. 63 коп. пеня за несвоєчасне повернення відсотків.

Суд першої інстанції врахував правовий висновок Верховного Суду України у справі за № 6-2879цс16 про те, що відповідно до статті 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у редакції, чинній на момент розгляду справи в суді, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Отже, при обчисленні розміру стягуваної заборгованості за кредитними договорами з громадян України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, суди повинні враховувати вимоги статті 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Виходячи з вищенаведеного, позовні вимоги не підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 7966 доларів США 69 центів, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 205995 грн. 28 коп. та пені за несвоєчасне повернення відсотків у сумі 6962 доларів США 22 центів, що курсом НБУ на дату розрахунку складає 180022 грн. 63 коп..

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту в сумі 54941 долар США 64 центи, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 1420630 грн. 00 коп., що складається з 28253 доларів США 51 центів, що за курсом НБУ складає 730553 грн. 07 коп. заборгованість за кредитом, 26688 доларів США 13 центів, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 690076 грн. 93 коп. заборгованість за відсотками.

З такими висновками частково погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке.

Згідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Договір кредиту № 175/2841-КР2840(а.с.17-19), в якому містяться істотні умови договору, підписано власноручно ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи спростовуються довідкою, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 39).

Отже, доводи, вказані в апеляційній скарзі про те, що суд неповно з`ясував обставини по справі, необґрунтовані та зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Тобто, позовні вимоги є доведеними, а відповідачка є належно повідомленою про день та час розгляду справи, разом з тим варто зазначити, що 27 липня 2007 року між сторонами укладено договір кредиту № 175/2841-КР2840, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 10 липня 2014 року (а.с.17-19).

Тож термін дії кредитного договору сплинув 10 липня 2014 року.

Позивач звернувся до суду з позовом 04 жовтня 2017 року (а.с.2), поновити пропущений строк у позовній заяві не просить (а.с.2-4).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 червня 2021 року, справа № 904/3405/19, провадження № 12-50гс20 зазначила, що за статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із частинами третьою та четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Подібний правовий висновок викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц (провадження № 14-96цc18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц (провадження № 14-381цс18), від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункт 73), від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (провадження № 14-452цс18, пункт 80), від 05 грудня 2018 року у справах № 522/2202/15-ц (провадження № 14-132цс18, пункт 61), № 522/2201/15-ц (провадження № 14-179цс18, пункт 62) та № 522/2110/15-ц (провадження № 14-247цс18, пункт 61), від 07 серпня 2019 року у справі № 2004/1979/12 (провадження № 14-194цс19, пункт 71), від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (провадження № 14-27-цс19, пункт 134), від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц (провадження № 14-396цс-19, пункт 51), від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17-ц (провадження № 14-448цс19, пункт 28).

Враховуючи, що позовні вимоги є доведеними, але позивач звернувся до суду поза межами трьохрічного строку позовної давності, при цьому представниця відповідачки просить застосувати строки позовної давності, позовні вимоги задоволенню не підлягають саме із зазначених підстав.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи, в оскаржуваному рішенні є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Старовойтова Ольга Едуардівна задовольнити частково.

Заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської областівід 12 січня 2018 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення виготовлено 17.12.2024 року.

Судді: