Справа № 646/3541/24
№ провадження 2-др/646/49/24
18.12.24 м.Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова
у складі: головуючого судді Барабанової В.В.,
за участю секретаря судового засідання Ільченко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Гаращака Василя Васильовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП, -
Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.12.2024 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 205,00 грн. та судовий збір у розмірі 121,12 грн., а всього 326,12 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

11 грудня 2024 представник відповідача ОСОБА_3 , адвокат Гаращак Василь Васильович звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в частині витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

В обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення заявник посилався на таке.

Відповідно до постанови Верховного суду у справі №640/18402/19 від 28.12.2020 щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої ст. 134 КАС України, суд звертає увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «Для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Так, до заяви долучаються: договір про надання правничої (правової) допомоги №1 від 22.05.2024; акт виконаних робіт (наданих послуг) від 10.12.2024; товарний чек від 10.12.2024.

Як зазначено в п. 4.1 Договору про надання правничої (правової) допомоги №1 від 22.05.2024 сторони погодили, що розмір гонорару за послуги/роботи адвоката за даним договором складає 20 000,00 грн.

Таким чином, в незалежності від виконаних адвокатом робіт, наданих послуг ціна за договором є визначена у фіксованому розмірі та підлягає стягненню у визначеному договором розмірі. При цьому, для надання розуміння щодо обсягу наданої правничої допомоги в актів виконаних робіт (наданих послуг) від 10.12.2024 надано перелік видів правничої допомоги, яка була надана адвокатом з визначенням витраченого часу адвоката.

У зв`язку з викладеним, заявник просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Судове засідання з розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення призначено на 18.12.2024.

Заперечень проти заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення або клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу відповідачем до суду не надано.

В судове засідання учасники справи не з`явилися.

Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення здійснювати за відсутності представника відповідача.

Позивач та його представник повідомлені про час та місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Враховуючи наведене та те, що участь сторін у судовому засіданні є необов`язковою, суд вважає за можливе розглянути заяву позивача про ухвалення додаткового рішення за наявними у справі доказами.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

При вирішенні заяви представника відповідача про розподіл витрат на правничу допомогу, суд виходить з такого.

Згідно частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача адвокатом Гаращаком В.В. при зверненні до суду надано такі документи:

-договір про надання правничої (правової) допомоги №1 від 22.05.2024;

-акт виконаних робіт (наданих послуг) від 10.12.2024;

-товарний чек від 10.12.2024.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 (провадження № 61-16723св20) вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу до суду не надходило.

Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Адвокат не повинен підтверджувати розмір гонорару, якщо гонорар встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі. Розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19.

З договору про надання правничої (правової) допомоги №1 від 22.05.2024вбачається, що відповідно до п. 4.1сторони погодили, що розмір гонорару за послуги/роботи адвоката за договором складає 20 000,00 грн.

Враховуючи критерії реальності адвокатських послуг, характер виконаної адвокатом роботи, а також критерії розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, керуючись принципами справедливості та верховенства права, суд вважає, що заявлені представником відповідача витрати на оплату послуг наданої правничої допомоги в сумі 20 000 гривень є значно завищеними та не співмірними зі складністю справи.

Відтак, враховуючи вищевикладене, при вирішенні питання про відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою, складність справи, тривалість затраченого адвокатом часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, а саме часткового задоволення позову, з урахуванням вимог п. 3 ч. 1 ч. 3ст. 141 ЦПК України, суд вважає доцільним стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрат, понесених на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, п. 3 ч. 1 ст. 270, ст. 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_3 , адвоката Гаращака Василя Васильовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп.

У іншій частині заяви відмовити.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Барабанова