Справа № 690/204/24
Провадження № 2/698/169/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 червня 2024 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Лазаренка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Гончар Т.О..,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

22.04.2024 року від Ватутінського міського суду Черкаської області надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором для розгляду за підсудністю.

В обгрунтування позову зазначено, що 15.09.2019 року між ТОВ «Інфінанс» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № , згідно умов якого відповідач отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами з максимальним лімітом 20000 грн. строком на 36 календарних місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом.

18.10.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений Договір факторингу № 18.10.2021, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором № від 15.09.2019 року.

10.03.2023 року відповідно до договору № 10-03/2023/01 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр», в тому числі за договором № від 15.09.2019 року.

Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 08.03.2024 року в сумі 46417,50 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 3000 грн., заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 43417,50 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 3028,00 грн. судового збору та 13000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 22.04.2024 року відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечують, розгляд справи провести за їх відсутності.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чино, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку із чим, суд, враховуючи відсутність заперечень представника позивача, відповідно до вимог ст.ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

За правилами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямовована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності дост. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до вимогст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тлумачення наведених норм свідчить, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор.

Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 909/1411/13, від 13.10.2021 у справі № 910/11177/20).

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04.06.2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідност. 611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Так, у приписах ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір цедомовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

За правилом ч. 1 ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).

За змістом ч.ч. 3, 4, 6, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко розяснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці розяснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Судом встановлено, що 15.09.2019 року між ТОВ «Інфінанс» та відповідачем ОСОБА_1 в електронній формі було укладено договір позики № . Відповідно до укладеного договору, ОСОБА_1 отримав від ТОВ "Інфінанс" позику у сумі 3000 грн. на строк 30 днів, зі сплатою відсотків за кожен день у розмірі 1,75%.

Згідно довідки про ідентифікацію вбачається, що клієнт ОСОБА_1 , з яким укладено договір від 15.09.2019 року ідентифікований Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфінанс". Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 5w1r4z).

Згідно заявки-анкети № від 11.06.2020 року в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 15.09.2019 року ОСОБА_1 11.06.2020 року підтвердив погодження кредиту в розмірі 3000 тис. грн. строком на 30 днів, відсоткова ставка 1.75 % за один день користування кредитом, яка підписана електронним підписом.

Кредит надавався строком на 30 днів, тобто до 11.07.2020 року. Дата надання кредиту 11.06.2020 року.

Квитанцією № 57707532 від 11.06.2020 р. підтверджено перерахування на наданий відповідачем у його заявці картковий рахунок НОМЕР_1 кредитних коштів в сумі 3000,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Інфінанс» станом на 18.10.2021 року заборгованість ОСОБА_1 за процентами складає 25987,00 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.03.2023 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитом та процентами складає 46417,50 грн..

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Колект Центр» станом на 08.03.2024 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитом та процентами складає 46417,50 грн..

18.10.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 18.10.2021, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржника за договором позики № від 15.09.2019 року, який укладений між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 10.03.2023 року, на підставі договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги за договором позики № від 15.09.2019 року, який укладений між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 ..

Так, за умовами договору було передбачено надання кредитних коштів в розмірі 3000 грн. строком на 30 днів. При цьому факт видачі ОСОБА_1 кредитних коштів в розмірі 3000 грн. шляхом перерахування на банківську платіжну картку підтверджений належними доказами, а саме квитанцією № 57707532 від 11.06.2020 року.

У зв`язку з цим, суд доходить висновку про доведення позивачем отримання кредитних коштів в розмірі 3000 грн., які в добровільному порядку відповідачем не повернуті, а тому підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», яке набуло право вимоги. Припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц. Таким чином, позивач відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого позикодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки.

З огляду на викладене, нарахування позивачем за договором позики після 11.07.2020 року процентів є незаконними. Тому заявлена вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за договором позики після 11.07.2020 року в сумі 43417,50 грн. є безпідставною.

Враховуючи, що відповідач належним чином не виконав обов`язку за договором, не надав суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме стягненню підлягають на користь позивача 3000,00 грн. - суми заборгованості за тілом кредиту та 1575,00 грн. - процентів за користування коштами в межах строку кредитування, відповідно до наданої акцепт оферти від 11.06.2020 року на отримання 4 траншу кредиту згідно Заяви-анкети № від 11.06.2020 року в рамках Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 15.09.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» підлягають задоволенню частково, то відповідно до статті 141 ЦПК України, розмір сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 296,74 грн. (розмір заявлених вимог 46417,50 грн. (100 %), розмір вимог, що підлягають задоволенню 4575,00 грн. (9,8 %), розмір судового збору, що підлягав сплаті при звернення до суду 3028,00 грн. (3028,00 х 9.8 % : 100 %).

Пунктом 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивачем надав до суду договір про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02.01.2023 року, з якого вбачається, що ТОВ «Коллект Центр» уклало з АО «Ліга Ассістанс» договір про надання юридичної допомоги.

Крім того, надано прайс-лист АО «Ліга Ассістанс» затверджений 03.01.2023 року відповідно до якого фіксована ціна робіт за підготовку (складання) позовної заяви 3000 грн. та заявку на надання юридичної допомоги № 706 від 07.02.2024 року.

На підтвердження розміру понесених витрат на надання правової допомоги, також надано розрахунок сум надання юридичної допомоги, згідно з яким АО «Ліга Ассістанс» по договору № , відповідач ОСОБА_1 надано юридичну допомогу ТОВ «Коллект Центр» наступного характеру: надання усної консультації з вивченням документів (2 год.) 4000,00 грн., Складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (3 год.) 9000,00 грн.. Загальна сума, що підлягає оплаті позивачем на користь АО «Ліга Ассістанс» становить 13000,00 грн..

Також надано платіжну інструкцію № 413000008 від 09.02.2024 року про оплату 51000,00 грн.. за надання правової допомоги згідно договору № 02-01/2023 від 02.01.2023 року.

Проаналізувавши виконаний опис робіт, суд вважає, що такі види правових послуг, як: надання усної консультації з вивченням документів та підготовка пропозицій, що не передбачено вимогами закону, як передумова для звернення до суду - не є окремими процесуальними діями, а є діями, що направлені на досягнення одного результату, яким в даному випадку є складання позовної заяви.

Зокрема, Верховний Суд у пунктах 48-49 додаткової постанови від 08.04.2021 у справі № 922/2321/20 виклав правовий висновок, за яким зазначені окремо у Акті надання правової допомоги послуги адвоката зі здійснення аналізу нормативного матеріалу, консультації, пошук і вивчення судової практики в аналогічних справах, публікацій науковців, коментарів спеціалістів охоплюються послугою зі здійснення підготовки відзивів на касаційні скарги; правова позиція боржника викладена у відзивах на касаційні скарги вже була сформована до касаційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається.

Суд вважає, що цей правовий висновок у повній мірі застосовний до цієї цивільної справи, з огляду на що вищевказані послуги, надані позивачу, не відповідають критерію «неминучості», охоплені за своєю суттю іншою послугою, а тому не підлягають розподілу.

Отже, суд виходячи з критерію реальності послуг за надання правової допомоги та розумності її розміру за конкретних обставин справи важає, що справедливою та реальною сумою, яка може бути сплачена позивачем, виходячи з наданих цін за підготовку (складання) позовної заяви є 3000,00 грн..

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу згідно договору про надання правової допомоги № 02-01/2023, а саме на суму 294,00 грн. (3000 х 9,8 % : 100 %).

Керуючись ст. 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (, 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, оф.306) заборгованість за договором позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 15.09.2019 року в розмірі 4575 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят п`ять) гривень 00 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, оф. 306) витрати, понесені на сплату судового збору в сумі 296 (двісті дев`яносто шість) гривень 74 (сімдесят чотири) копійок та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 294 (двісті девяносто чотири) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Лазаренко