Єдиний унікальний номер 341/1585/24
Номер провадження 2-о/341/143/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Островської Н. І.,

за участю секретаря судового засідання Гомерди Г. М.,

заявник: ОСОБА_1 , представник - адвокат за ордером Свирида Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Галич Івано-Франківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) заінтересована особа: Більшівцівська селищна рада (юридична адреса: смт. Більшівці, вул. Майдан Вічевий, 1) про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

у с т а н о в и в :

25.07.2024 ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Свирида Г. С., звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 з 12.11.1963 до дня смерті батька, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявниці ОСОБА_2 , з яким вона проживала на час смерті без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 склав заповіт, яким заповів заявниці все належне йому майно.

Заявниця є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті батька та є єдиною дитиною спадкодавця. Дружина спадкодавця (мати заявниці) ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто раніше за чоловіка, а отже спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, немає.

Спадщину після смерті батька заявниця прийняла, оскільки фактично постійно проживала разом з ним до дня смерті. Водночас, для оформлення спадкових прав за заповітом після смерті батька заявниця звернулась до приватного нотаріуса, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке належало ОСОБА_2 , оскільки не було підтверджено факту постійного проживання з ним на час смерті бактька. Просила заяву задовольнити.

В судовому засіданні представник заявниці та ОСОБА_1 вимоги підтримали з підстав, викладених у заяві, просили їх задовольнити. При цьому, заявниця підтвердила, що з часу свого народження і до цього часу вона проживає по АДРЕСА_1 .

Представник заінтересованої особи, Більшівцівської селищної ради Івано-Франківської області, у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності, проти задоволення заяви не заперечує.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, з`ясувавши позиції заявниці та представника заінтересованої особи, допитавши свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 5 частин 1, 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Положеннями частини 3 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що згідно паспорта серії НОМЕР_1 , виданого Івано-Франківським МВ УДМС 29.10.1998, заявниця ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 7).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 8).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб від 03.06.1998 серії НОМЕР_3 , виданого Монастирським відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської області, ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_4 , змінено прізвище на ОСОБА_6 (а. с. 9).

Згідно копії свідоцтва про смерть від 09.04.2024 серії НОМЕР_4 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 /а. с. 11/.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 (а. с. 10).

Відповідно до дублікату заповіту, що має силу оригіналу від 17.07.2000, посвідченого виконкомом Більшівцівської селищної ради, ОСОБА_2 на випадок смерті все своє майно заповів ОСОБА_1 (а. с. 12).

Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 416003 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 1.0795 га у межах згідно із планом (а. с. 15).

Відповідно до довідки, виданої керуючою справами (секретарем) виконавчого комітету Костів О. від 16.04.2024 № 97, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент смерті був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним проживала та проживає на цей час (без реєстрації місця проживання) його дочка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 18).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що проживає по АДРЕСА_3 . Заявниця з народження проживала спільно з батьком та матір`ю, займалась доглядом батька, піклувалась про нього, вона ж його і поховала в листопаді 2011 року, та до цього часу проживає за місцем реєстрації батька.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердила, що проживає по сусідству із заявницею з 1969 року. Заявниця завжди проживала спільно із своїми батьками, з часу свого народження до смерті батька, доглядала за ним. Займалась їх похованням. На цей час вона також проживає по цій же адресі, що й проживали її батьки.

Як вбачається з постанови державного нотаріуса Галицької державної районної нотаріальної контори, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку наданого для прийняття спадщини (а. с. 13/.

Відповідно до статті 315 ЦПК України суд може встановити факт, що має юридичне значення від якого залежить виникнення майнових прав.

Згідно з вимогами частини 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Встановлення такого факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволить їй реалізувати право на спадкування. Тобто, ОСОБА_1 зможе прийняти спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно положенням ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до пункту 1 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 від "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає справи про встановлення фактів, коли такі факти породжують юридичні наслідки від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, коли встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем заявниці ОСОБА_1 необхідно встановити для оформлення спадщини. Отже, під час судового розгляду встановлено, що заявниця, як того вимагає положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України, проживала постійно зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

Виходячи з інтересів особи щодо захисту її права на спадкування, зважаючи на те, що заявник немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки вимога її законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Доказів, які б спростовували юридичний факт, який просить установити заявниця, суду не надано і такі не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, вивчивши надані суду докази на обґрунтування заявлених вимог, повно та всебічно дослідивши надані заявниуею документи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги ОСОБА_1 , оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підтверджена належними і допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 264, 265, 268, 293, 315 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , з ІНФОРМАЦІЯ_4 до дня смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Копію рішення направити заінтересованій особі.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 цього Кодексу

СуддяНаталя ОСТРОВСЬКА