Справа № 740/8095/23
Провадження № 2/740/342/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Дьоміної Н. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником адвокатом Іллющенком Сергієм Вікторовичем, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

установив:

У грудні 2023 року представник позивача подав до суду вказану позовну заяву, в якій просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , а саме: стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягувати аліменти на утримання ОСОБА_2 у розмірі 1/12 частки його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення ОСОБА_4 трирічного віку. Також просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , а саме: стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягувати аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/12 частки його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення ОСОБА_5 трирічного віку. Просив відкликати виконавчі листи у справах № 740/6446/21, 740/5184/23.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період з 26.02.2021 по 08.11.2022 позивач перебував у зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_2 , під час якого у них народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29.12.2021 у справі № 740/6446/21 з позивача на утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_2 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 та 1/6 частки заробітку відповідно. На виконання вказаного рішення відкрито виконавчі провадження № АСВП: 69008687 та № АСВП: 69008957. З позивача утримується 41,6 % (1/4 (25%) + 1/6 (16,6%) його доходу.

З осені 2021 року по червень 2023 року ОСОБА_1 перебував у цивільному шлюбі з ОСОБА_3 . Під час фактичних сімейних відносин у них народилася дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на цей час проживає з матір`ю. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22.09.2022 у справі № 740/5184/21 з позивача на утримання ОСОБА_5 та ОСОБА_3 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 та 1/6 частки заробітку відповідно. На виконання вказаного рішення відкрито виконавчі провадження № АСВП: 73274661 та № АСВП: 73275045. З позивача утримується 41,6 % (1/4 (25%) + 1/6 (16,6%) його доходу.

Таким чином, позивач сплачує відповідачам аліменти у розмірі 1/4 + 1/4 + 1/6 + 1/6 частки від його доходу, що загалом становить 83,2 % від його доходу, що не відповідає вимогам розумності, справедливості та перевищує встановлені чинним законодавством обмеження розміру відрахувань з його заробітної плати, оскільки максимальний розмір стягуваних аліментів не повинен перевищувати 50 % заробітної плати.

Крім того, на утриманні позивача знаходиться мати пенсійного віку ОСОБА_6 , яка потребує догляду та лікування. Зокрема, 29.09.2023 їй призначено І групу інвалідності. Позивач проходить військову службу та має стабільний дохід, але не може сплачувати аліменти у розмірі 83,2 % від своїх доходів, оскільки такий розмір аліментів є надмірно великим, у зв`язку з чим позивач не може забезпечити власні потреби та належний догляд за матір`ю, оплачувати комунальні послуги, у результаті чого накопичується заборгованість по аліментам.

За твердженням позивача, його матеріальний стан змінився після ухвалення рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22.09.2022 у справі № 740/5184/21, то ж просить зменшити розмір стягнутих аліментів на дітей з 1/4 до 1/6 його доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, та аліменти на утримання відповідачок з 1/6 на 1/12 розміру доходу. Такий розмір аліментів, на думку позивача, є достатнім для утримання дітей та відповідатиме вимогам чинного законодавства.

У відзиві на позовну заяву представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Середа Д. А. просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачем не надано жодних належних і допустимих доказів на підтвердження погіршення його матеріального становища, а також наявності заборгованості зі сплати аліментів. Щодо доводів позивача про здійснення догляду за матір`ю, то позивач не надав доказів того, що він надає допомогу на її утримання, що вона не має інших доходів, окрім пенсії у зв`язку з втратою працездатності. Крім того, з довідки, доданої до позовної заяви, вбачається, що ОСОБА_6 встановлена ІІ група інвалідності на підставі загального захворювання, а не І група. Крім того, ОСОБА_1 проходить військову службу в іншому населеному пункті, що свідчить про те, що він не здійснює догляд за його матір`ю. За твердженням представника відповідачки, доводи позивача не спростовують наявність у нього регулярного заробітку та матеріального становища, що дозволяє утримувати двох дітей та сплачувати аліменти на утримання відповідачок до досягнення дітьми трирічного віку.

У відзиві на позовну заяву відповідачка ОСОБА_2 просила відмовити в задоволенні позову, позовні вимоги не визнала. Зазначила, що їхня спільна з позивачем донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Крім того, вона має онкологічне захворювання, їй встановлена ІІІ група інвалідності, у зв`язку з чим вона отримує пенсію в розмірі 2760,00 грн. Цих коштів не вистачає для задоволення мінімальних потреб її та дитини. Зауважила, що позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що він надає матеріальну допомогу своїй матері. Наведені позивачем у позові доводи не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки не спростовують наявність у нього постійного доходу достатнього для власного матеріального забезпечення, її та їх спільної дитини.

У судове засідання сторони не з`явилися.

До суду надійшла заява представника позивача адвоката Іллющенка С. В. про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Середа Д. А. подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу в його та відповідачки відсутність та відмовити в задоволенні позову.

У матеріалах справи міститься заява відповідачки ОСОБА_3 про розгляд справи в її відсутність, просила ухвалити рішення за наявними в справі письмовими доказами.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, кожного окремо та в сукупності, керуючись законом і своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 19).

На підставі виконавчих листів № 2/740/1622/21 та № 2/740/1622/21, виданих 10.05.2022, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти, а саме: на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; на утримання ОСОБА_2 у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ОСОБА_4 трирічного віку (а. с. 13, 14).

Батьками неповнолітньої ОСОБА_5 є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а. с. 20).

На підставі виконавчих листів № 2/740/1117/23 та № 2/740/1117/23, виданих 24.10.2023, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 стягуються аліменти, а саме: на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття; на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ОСОБА_5 трирічного віку (а. с. 15-18).

Згідно з посвідченням офіцера серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в Збройних Силах України (а. с. 10).

З довідки від 27 липня 2023 року № 2/77, виданої командиром військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_8 , убачається, що нарахований дохід ОСОБА_1 з 18.02.2023 по 01.07.2023 складає 122 755,07 грн, з яких утримано аліментів на суму 57 753,51 грн (а. с. 11).

На підтвердження вказаних у позові обставин, позивач надав копію довідки до акта огляду медико-соціального експертною комісією серії 12 ААГ № 464478 від 29.09.2023, згідно з якою мати позивача ОСОБА_6 має ІІ групу інвалідності (а. с. 21).

Відповідачка ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІІ групи (загальне захворювання) (а. с. 52).

Згідно з наданим відповідачкою ОСОБА_2 розрахунком заборгованості по аліментам, у позивача наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання колишньої дружини ОСОБА_2 у розмірі 4876,12 грн та на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 26 2992,22 грн (а. с. 69).

На виконання ухвали суду від 27.03.2024 Головне управління ДПС у Чернігівській області надало інформацію з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про отримані доходи та утримані податки ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 по 31.12.2023, відповідно до якої у зазначений період позивач отримував заробітну плату в КНП «Бобровицька опорна лікарня», НМУ імені О. О. Богомольця, ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовій частині НОМЕР_4 (а. с. 87-90).

З 08 лютого 2024 року позивач працює в КНП «Бобровицька опорна лікарня» на посаді лікаря-кардіолога та його заробіток з лютого 2024 року по квітень 2024 року включно складає 42 798,47 грн.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

За змістом ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи зміст ст. 181 та 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Зі змісту вказаних правових норм убачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Відповідно до ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, 50 відсотків.

Частиною 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно зі ст. 82 СК України право одного з подружжя на утримання, а також право на утримання, яке особа має після розірвання шлюбу, припиняється у разі поновлення його працездатності, а також реєстрації з ним повторного шлюбу. Право на утримання припиняється від дня настання цих обставин.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість та припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Виховання дитини одним з батьків (в даному випадку мати виховує дитину самостійно), коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дітей, а особливо на перших роках їх життя, у зв`язку з чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дітей таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного.

Зазначене призводить до дисбалансу у обов`язках батьків, чому кореспондується право одного з батьків подати позов до суду для спонукання іншого з батьків брати участь у витратах на дітей.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

Зі змісту наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини вбачається, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Разом з тим суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

У постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 встановлено, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, адже позивач повинен належними та допустимими доказами підтвердити погіршення його майнового стану.

Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою (висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20).

Разом з цим факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (постанови Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 755/14148/18, від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20).

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

За положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, з огляду на те, що з позивача стягуються аліменти на утримання двох малолітніх дітей (2021 і 2022 року народження) у розмірі по 1/4 частини його заробітку (доходу) на користь кожної, а також аліменти на користь відповідачок по 1/6 частини його заробітку (доходу) на користь кожної до досягнення дітьми 3-річного віку, з урахуванням наявних у справі відомостей про погіршення майнового стану позивача, зменшення отриманих доходів, зважаючи на принципи об`єктивності та справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за можливе задовольнити частково позов та зменшити розмір аліментів на утримання дітей до 1/6, а на користь відповідачок до 1/8.

Отже, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи із закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто у позивача, а тому вважає, що його вимоги щодо зменшення розміру аліментів підлягають задоволенню частково у вищевказаному розмірі.

Разом з цим не підтвердилася жодними доказами обставина, на яку посилався позивач на обґрунтування своїх вимог, про перебування на його утриманні матері, понесення ним витрат на її лікування, але ця обставина жодним чином не впливає на ухвалене судом рішення з урахуванням вищенаведених мотивів.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів здійснюється за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76 - 81, 89, 259, 263 - 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , поданий представником адвокатом Іллющенком Сергієм Вікторовичем, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 грудня 2021 року на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , з 1/4 (однієї чверті) на 1/6 (одну шосту) частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_5 ; АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП НОМЕР_6 ; АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 (однієї шостої) частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати з виконання виконавчий лист № 2/740/1622/21, виданий Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області 10 травня 2022 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 листопада 2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 грудня 2021 року на користь ОСОБА_2 на її утриманні, з 1/6 (однієї шостої) до 1/8 (однієї восьмої) частки заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_5 ; АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП НОМЕР_6 ; АДРЕСА_2 ) аліменти на її утриманні у розмірі 1/8 (однієї восьмої) частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Відкликати з виконання виконавчий лист № 2/740/1622/21, виданий Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області 10 травня 2022 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 12 листопада 2021 року і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , трирічного віку.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 вересня 2023 року на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 (однієї чверті) на 1/6 (одну шосту) частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_5 ; АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ; РНОКПП НОМЕР_7 ; АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 (однієї шостої) частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати з виконання виконавчий лист № 2/740/1117/23, виданий Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області 24 жовтня 2023 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 серпня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 вересня 2023 року на користь ОСОБА_3 на її утриманні, з 1/6 (однієї шостої) до 1/8 (однієї восьмої) частки заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьохрічного віку.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_5 ; АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ; РНОКПП НОМЕР_7 ; АДРЕСА_3 ) аліменти на її утриманні у розмірі 1/8 (однієї восьмої) частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьохрічного віку.

Відкликати з виконання виконавчий лист № 2/740/1117/23, виданий Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області 24 жовтня 2023 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 14 серпня 2023 року і до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

Стягнення аліментів здійснювати з дня набрання рішення законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко