Справа № 522/9374/24-Е
Провадження 2-о/522/346/24
У Х В А Л А

21 червня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Науменко А.В., дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту недостовірності інформації

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту недостовірності інформації.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків з огляду на наступне.

Вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 119 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме:

- тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки;

- якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

Проте, як вбачається з письмових матеріалів справи, у заяві ОСОБА_1 ОСОБА_1 , не вказано заінтересовану особу.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки, та як встановлені факти будуть реалізовані. З урахуванням зазначеної в заяві мети, суд визначає коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі.

Всупереч зазначеної вимоги заявник не зазначив мету встановлення факту недостовірності інформації та її спростування.

Крім того, суд вбачає за необхідне зазначити про наступне.

У прохальній частині заяви заявник просить суд встановити факт недостовірної інформації, розміщеної на вебсайті Інтернетвидання Незалежний антикорупційний проект «368.media» під заголовком «В Одесі голова райсуду «монополізував» автоматичну систему розподілу справ за посиланням : https://368.media/2024/03/19/v-odesi-golova-rajsudu-monopolizuvavavtomatichnu-sistemurozpodilu-sprav/.

Положення п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009 року, передбачає, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

З прохальної частини заяви для суду є не зрозумілим, факт недостовірності якої саме інформації заявник просить встановити.

Відповідно до абзацу першого п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

За таких обставин, заява про встановлення факту недостовірності інформації підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Недоліки щодо необхідності зазначення в заяві заінтересованих осіб, мети звернення з встановленням факту та конкретизації фактів, які підлягають встановленню, як такі, що містять недостовірну інформацію, мають бути усунуті шляхом подання нової редакції заяви з її копіями і копіями доданих до неї документів, відповідно до кількості заінтересованих осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту недостовірності інформації - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

У разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Науменко