УХВАЛА

20 червня 2024 року

м. Київ

справа № 686/8791/23

провадження № 61-8678ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 березня

2024 року, ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 24 квітня 2024 року, ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 13 травня 2024 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 17 травня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління

Національної поліції в Хмельницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головне управління Державної казначейської служби в Хмельницькій області, про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головне управління Державної казначейської служби в Хмельницькій області, про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від

22 березня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 березня 2024 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 24 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 березня 2024 року залишено без руху та надано строк для усунення виявлених у ній недоліків щодо надіслання уточненої редакції апеляційної скарги із зазначенням місця проживання або місцезнаходження всіх учасників справи разом з копіями апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 13 травня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Янчук Т. О. відмовлено.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 17 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 березня 2024 року визнано неподаною та повернуто.

11 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 березня 2024 року, ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 24 квітня 2024 року, ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 13 травня 2024 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від

17 травня 2024 року.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши зміст оскаржуваних судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Щодо оскарження рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 березня 2024 року

Частиною другою статті 17 ЦПК України встановлено, що не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Враховуючи наведене, оскарження рішення суду першої інстанції, яке не було переглянуто по суті за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , статтею 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Щодо оскарження ухвали Хмельницького апеляційного суду від 24 квітня

2024 року та ухвали Хмельницького апеляційного суду від 13 травня 2024 року

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України, учасники

справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити

у касаційному порядку: ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Тобто перелік ухвал суду, які підлягають касаційному оскарженню, чітко визначається процесуальним законом.

Оскарження ухвал суду апеляційної інстанції щодо залишення апеляційної скарги без руху та щодо відмови у задоволенні заяви про відвід судді у статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

Щодо оскарження ухвали Хмельницького апеляційного суду від 17 травня

2024 року

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

За правилом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Вимоги до форми і змісту апеляційної скарги передбачені статтею 356 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Частиною другою статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до статей 185, 357 ЦПК України у разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги, апеляційний суд виходив з того, що ОСОБА_1 у строк, встановлений судом, не виконав вимоги ухвали про залишення його апеляційної скарги без руху, а саме: не надав апеляційну скаргу у новій редакції, яка має відповідати вимогам пункту 3 частини другої статті 356 ЦПК України, а також копії нової редакції апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. Апеляційний суд зазначив, що визнання неподаною та повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Встановивши, що заявник не надав (фактично відмовився надати) на вимогу апеляційного суду апеляційну скаргу, яка повинна містити місце проживання чи перебування усіх учасників справи, а також копій нової редакції апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, суд апеляційної інстанції обґрунтовано визнав таку скаргу неподаною та повернув її заявнику.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не завдається шкоди самій суті права і переслідується легітимна мета за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (рішення у справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року, заява

№ 19164/04).

Колегія суддів також звертає увагу на те, що повернення апеляційної скарги, за загальним правилом, не позбавляє заявника права подати нову апеляційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 356 ЦПК України, що йому було належним чином роз`яснено апеляційним судом в оскарженій ухвалі. Ухвала про повернення апеляційної скарги не відноситься до переліку ухвал, якими закінчено розгляд справи.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції. Правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при вирішенні процесуального питання не викликає розумних сумнівів.

Таким чином, за результатами оцінки доводів касаційної скарги ОСОБА_1 та змісту ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 17 травня 2024 року є необґрунтованою.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 березня 2024 року, ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 24 квітня 2024 року, ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 13 травня

2024 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 17 травня 2024 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головне управління Державної казначейської служби в Хмельницькій області, про відшкодування майнової та моральної шкоди - відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович