Справа № 758/7428/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2024 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Т. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Волошиної А.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шестакова Юлія Володимирівна, до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про поділ майна подружжя про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

18.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про поділ майна подружжя про поділ майна подружжя.

19 червня 2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення даного позову, у якій заявник просить накласти арешт на майно ОСОБА_2 , а саме:

- на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_2 , реєстраційний номер нерухомого майна: 0;

- на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_2 , реєстраційний номер нерухомого майна: 00;

- на 1/4 частину квартири за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_2 згідно Свідоцтва про право власності на житло від 26.06.1997 НОМЕР_3.

Заява обґрунтована тим, що предметом даного позову є поділ майна подружжя: квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , а також 1/4 частини квартири АДРЕСА_6 .

Підставою позовних вимог зазначає те, що квартири по АДРЕСА_7 придбані у період шлюбу та є спільним майном подружжя. При цьому, вказує на те, що вартість даного майна істотно збільшилась за рахунок грошових затрат позивача. Майно відповідачки утримується виключно за рахунок грошових коштів позивача. У вказаних квартирах здійснено ремонтно-будівельні роботи, які істотно збільшують їх вартість внаслідок особистих грошових затрат позивача, які на день подання позову щодо квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 складають 4 791 666,71 гривень. Заявник також зазначає, що утримував ці квартири починаючи з 8 травня 2018р. своїми особистими коштами на суму 270 000 гривень.

Щодо квартири квартирі АДРЕСА_6 вказує, що за власний кошт провів ремонтно-будівельні роботи на суму 1 443 352,73 гривні. Відтак, вважає, що своїми грошовими коштами збільшив вартість майна відповідачки, має право на його поділ після розірвання шлюбу.

Щодо ризиків невжиття заходів забезпечення позову вказує на те, що їх невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Вважає, що за час провадження у даній справі про поділ майна подружжя, відповідачка може відчужити спірні квартири іншим особам, оскільки є одноособовою власницею цих квартир, що поставить позивача у невигідне становище, у разі задоволення судом позову та визнання вказаних квартир спільним майном. Зазначає, що в разі, якщо відповідачка буде мати право розпоряджатися спірними квартиру на власний розсуд, позивач в подальшому може бути позбавлений права виконати рішення суду, оскільки спірні квартири можуть опинитися у власності третіх осіб - добросовісних набувачів.

Вказує на те, що намагався мирним шляхом вирішити питання з відповідачкою щодо розподілу майна подружжя, однак відповідачка категорично заперечила право позивача на спірне майно, незважаючи на те, що саме позивачем були придбані квартири по АДРЕСА_8 за рахунок зароблених ним грошових коштів.

Також посилається на те, що відповідачка може зняти з реєстрації спільну доньку ОСОБА_6 після досягнення дочкою повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1 та може вчиняти дії щодо її примусового виселення з квартири, про що (зі слів позивача) погрожувала їй 8 березня 2024р.

Вказує на те, що під час перебування його у робочому відрядженні, відповідачка повідомляла про те, що все майно належить їй особисто і вона буде продавати квартири. Зазначає, що спірні квартири були придбані позивачем на підставі інвестиційних договорів у 2012р. та були подаровані відповідачці з умовою, що після досягнення дітьми повноліття одна квартира буде відступлення синові, а інша квартира - доньці.

Відтак, посилаючись на зазначені вище обставини, ОСОБА_1 звернувся із заявою про забезпечення позову, в якій обґрунтовуючи можливі ризики невиконання майбутнього рішення суду, просив суд його заяву задовольнити.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову без виклику сторін, суд керується ч. 13 ст.7 ЦПК України, відповідно до якої розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 1 статті 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дати надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява позивача підлягає частковому задоволенню у зв`язку з таким.

21 червня 2024 року ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва було відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі №753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Судом враховано, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для вжиття заходів забезпечення позову, свідчать про те, що між сторонами дійсно виник спір та може виникнути реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Виконання в майбутньому судового рішення у справі про поділ майна подружжя, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у відповідачки спірного майна на праві власності. Арешт майна, який накладається судом для забезпечення позову про поділ такого майна, має на меті забезпечити можливість подальшої перереєстрації права власності на це майно, у разі задоволення позову.

Конкретний захід забезпечення позову є співмірним позовній вимозі, адже при його застосуванні забезпечується збалансованість інтересів сторін. Захід забезпечення позову має тимчасовий характер і його вжиття не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Судом враховано, що можливість відповідачки в будь-який момент розпорядитися майном, яке перебуває у її власності, зокрема, відчужити таке майно, є беззаперечною, що в майбутньому може утруднити виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача.

Відтак, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви позивача про забезпечення його позовних вимог шляхом накладення арешту на майно, щодо якого матеріали справи містять докази про його належність на праві власності саме відповідачці ОСОБА_2 . Зокрема, до заяви про забезпечення позову долучено Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.06.2024, якими підтверджено факт перебування квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 у власності відповідачки.

Однак, суд позбавлений можливості вирішувати питання про арешт майна - 1/4 частини квартири АДРЕСА_6 , адже актуальних відомостей про право власності на це майно до матеріалів заяви про забезпечення позову позивачем не надано.

Враховуючи, що матеріали справи не містять інформації від компетентних органів чи з Реєстрів про право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_6 за ОСОБА_2 , а надана копія Свідоцтва про право власності на житло датована 1997 роком, суд не може допускати, що така частка у квартирі дійсно продовжує належати відповідачці.

Зважаючи на те, що арешт може бути накладено виключно на майно відповідача, враховуючи відсутність доказів цієї обставини, підстав для арешту 1/4 частини квартири АДРЕСА_6 не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 260, 261, 263, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про поділ майна подружжя про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Накласти арешт на належні на праві власності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 :

-квартиру АДРЕСА_9 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 0;

-квартиру АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 00.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 по арешт 1/4 частини квартири АДРЕСА_6 - відмовити.

Дана ухвала є виконавчим документом та підлягає виконанню відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Для цілей виконання даної ухвали вважати:

- боржником ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 ;

- стягувачем - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Виконання ухвали покласти на Подільський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (04208, м. Київ, пр-т Георгія Гонгадзе, 5-Б), зобов`язавши його надати суду відповідний документ про її виконання.

Копію ухвали для відома надіслати заявнику: ОСОБА_1 , його представнику Шестаковій Юлії Володимирівні , після її виконання - відповідачу ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 21.06.2024 року.

СуддяТ. В. Войтенко