Справа № 724/1427/24
Провадження № 2/724/413/24
У Х В А Л А

19 червня 2024 року суддя Хотинського районний суд Чернівецької області розглянувши зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії.

17.06.2024 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Дослідивши зустрічну позовну заяву судом встановлено, що позивач за зустрічним позовом просить у порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з неї на користь відповідача за зустрічним позовом грошову компенсацію вартості частки у праві спільної сумісної власності на транспортний засіб марки VOLSWAGEN, модель TRANSPORTER д.н.з. НОМЕР_1 , у розмірі 59 193 грн. та припинити за відповідачем право спільної сумісної власності на транспортний засіб.

З первісної позовної заяви встановлено, що позивач просить суд зобов`язати відповідача забезпечити відповідному спеціалісту експерту з технічної інвентаризації нерухомого майна вільний доступ до нерухомого майна, а саме: домоволодіння та господарськими спорудами та будівлями за адресою: АДРЕСА_1 для здійснення замірів та інвентаризаційного обстеження даного майна.

Відповідно до ч.2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Суд звертає увагу, що питання поділу спільного майна подружжя між сторонами вирішувалося у 2023 році про що було прийнято рішення Хотинського районного суду Чернівецької області 27.06.2023 року № 724/2455/22. Під час розгляду даної зустрічних позовних заяв до суду не надходило та питання щодо поділу спільного майна подружжя, компенсації транспортного засобу не вирішувалося, однак сторони не були позбавлені можливості звернутися з зустрічною позовною заявою.

В даній цивільній справі про зобов`язання вчинити дії, враховуючи норми ч.2 ст. 193 ЦПК України суд вважає, що позивачем та його представником не доведено, що обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним та вони виникають з одних правовідносин і задоволення зустрічного позову виключає повністю або частково задоволення первісного позову.

Доцільним є сумісний розгляд первісного і зустрічного позову, якщо задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.

Тлумачення частини другої статті 193 та частини першої статті 194 ЦПК України дає підстави вважати, що зустрічний позов - це самостійна матеріально-правова вимога відповідача до позивача, пред`явлена ним у порядку і в строки, встановлені законом, до позивача для її спільного розгляду з первісним позовом в одному і тому ж провадженні за наявності для цього відповідних умов та підстав.

Згідно з положеннями статті 193 ЦПК України прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним не є обов`язком суду, що розглядає справу, а навпаки відноситься до його дискреційних повноважень при цьому сам суд першої інстанції визначає взаємопов`язаність позовів (зокрема, виникнення із одних правовідносин, випадок коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, тощо), а, крім цього, додатково повинен визначитися із доцільністю такого спільного розгляду, що є оціночним поняттям у кожній окремій справі та оцінку цьому може дати виключно суд, що розглядає справу як суд першої інстанції. Відповідно за відсутності свавільності суду першої інстанції у порядку розгляду цього питання чи встановлення відсутності порушень при цьому прав сторін чи інших осіб, суд вищої інстанції не вправі втручатися в згадану дискрецію суду першої інстанції.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Крім того відповідно до п. 3 частини другої статті 49 ЦПК України, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно з частинами першою та другою статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до частини сьомої статті 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 13.05.2024 року відкрито провадження у справі та надано відповідачу строк на подання відзивну на позовну заяву терміном 15 днів з моменту отримання ухвали.

Відповідач ОСОБА_1 , отримала ухвалу про відкриття провадження особисто 22.05.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням (а.с.36).

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 ЦПК України).

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події (частина четверта статті 124 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Таким чином як вбачається з матеріалів справи, відповідач пропустила строки для подання зустрічної позовної заяви, оскільки останнім днем є 06.06.2024 року, проте зустрічна позовна заява надійшла 17.06.2024 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасниками справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Поновлення процесуального строку - це відновлення судом права учасників справи на здійснення певної процесуальної дії в межах строку, встановленого законом, без призначення будь-якого нового строку.

Поновлення строку здійснюється судом щодо процесуальних строків, встановлених цивільним процесуальним законодавством для вчинення учасниками справи певних процесуальних дій, у разі їх пропущення з поважних причин, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотань щодо поновлення пропущених строків позивачем за зустрічним позовом та його представником не заявлялося.

Враховуючи вище викладене суд вважає, що зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя слід повернути заявнику.

Відповідно до ч.3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (стаття 194 ЦПК України).

На підставі вище наведеного та керуючись статтями 193-194, 260, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд або безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 15-ти денний строк з дня проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Повний текст ухвали складено 19.06.2024 року.

Суддя: Олександр Георгійович ЄФТЕНЬЄВ