Справа №442/3412/24
Провадження №2-о/442/322/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Гарасимків Л.І.

з участю секретаря судового засідання - Петрів В.М.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дрогобич цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб - Служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернувся в суд із вищевказаною заявою, яку обгрунтовує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 . Від даного шлюбу у них народилося троє дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 та знаходяться на його утриманні.

Мати дітей зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується відміткою у її паспорті громадянина України. Через особисті конфлікти вони з дружиною проживають окремо те не ведуть спільного господарства вже тривалий час.

Діти знаходяться на його утриманні, він офіційно працює на посаді директора ТОВ «Фінансова компанія "Довіра та Гарантія"», що підтверджується випискою з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

26 квітня 2024 року ним до Відділу - Служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради було подано заяву про обстеження умов його проживання із дітьми та встановлення того факту, що він, як батько, самостійно виховує та утримує неповнолітніх дітей.

Йому було видано акт обстеження умов проживання, згідно якого утриманням та забезпеченням дітей займається він, діти забезпечені всім необхідним, а саме житлом, окремими кімнатами, комп`ютерною технікою, сезонним одягом, харчами та всім необхідним для повноцінного розвитку та навчання. Даним актом також встановлено, що мати дітей ОСОБА_2 проживає окремо від них, а саме в в АДРЕСА_2

З огляду на викладене вище, він змушений звернутися з даною заявою до суду за захистом своїх інтересів, адже встановлення даного факту йому необхідне оформлення документів щодо соціальної допомоги на дітей, які виховуються тільки одним з батьків.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд заяви у його відсутності, заявлені вимоги підтримує з підстав викладених в заяві, просить заяву задоволити.

Заінтересовані особи, в судове засідання не з`явилися.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема з врахуванням: Відповідно до ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

В той же час, частиною 2 даної статті регламентовано, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч.1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

З позиції викладеної в постанові Верховного суду України від 19.12.2018 року (справа № 540/147/17) встановлено, що саме по собі визнання юридичного факту в судовому порядку є непотрібним, якщо від цього факту не виникають, не змінюються чи не припиняються інші правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції ООН про права дитини, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

При цьому при вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

З цією метою дітям, зокрема, надається можливість бути заслуханими в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дітей, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

Суд з належною увагою ставиться до пояснень неповнолітніх дітей, наданих представникам відділу-служби у справах дітей та відображених в зазначеному вище Акті обстеження, який підтвердив, що вони проживають з батьком. Всі питання щодо їх виховання та утримання виконує батько.

Зазначені обставини не заперечуються і матір`ю дитини, що у свою чергу також підтверджує факт здійснення батьком самостійного виховання неповнолітніх дітей та їх перебування на повному фінансовому утриманні батька.

Ст. 318 ЦПК України визначає, що у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Судом встановлено, що дана справа не пов`язана з вирішенням спору про право. Беззаперечно встановлено, що заявник самостійно виховує та утримує трьох неповнолітніх ддітей , а тому заявлені вимоги є підставними в повній мірі та такі, що підтверджуються належними доказами і відповідають якнайкращим інтересам дитини.

Враховуючи те, що встановлення факту породить для заявника юридичні наслідки, іншого шляху для підтвердження даного факту не існує, суд вважає доведеним той факт, що заявник самостійно виховує та утримує трьох неповнолітніх дітей, а тому вважає за необхідне заяву задовольнити частково, оскільки на день ухвалення рішення ОСОБА_3 виповнилось 18 років, остання досягла повноліття.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що заява ОСОБА_1 підставна та підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 самостійно виховує та утримує неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають разом з ним за адресою: АДРЕСА_1

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Повний текст рішення складено та підписано 01.05.2024 року

Суддя Л.І. Гарасимків