Номер провадження 2-з/754/128/24
У Х В А Л А

Іменем України

20 грудня 2024 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Саламон О.Б., розглянувши матеріали заяви представника заявника ОСОБА_1 адвоката Лежух Тетяни Іванівни про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

Представником заявника ОСОБА_1 адвокатом Лежух Т.І. через систему «Електронний суд» до Деснянського районного суду міста Києва повторно подано заяву про забезпечення позову, а саме:

- застосувати заходи забезпечення позову, які полягають у забороні приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу - Крістовій Вікторії Вікторівні вчиняти нотаріальні дії в межах спадкеової справи № 3/2024/02-14 (номер справи у спадковому реєстрі - 72644092) по оформленню права на спадщину та видачі свідоцтвв про право на спадщину спадкоємцям після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Удобне Одеського району Одеської області до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_3 до Деснянського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії щодо анулювання актового записук ппо шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , який був зареєстрований 22 вересня 2017 року Деснянським районним у м. Києві відділом державної реєтраціх актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Подану заяву обґрунтовано тим, що 22.09.2017 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено шлюб. В той же час, з 10.03.1995 і на момент реєстрації вказаного шлюбу, ОСОБА_4 вже перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 . 09.06.2023 ОСОБА_4 все своє майно заповів сину ОСОБА_1 28.06.2024 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Крістовою В.В. відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_4 , а 17.09.2024 прийнято заяву сина померлого ОСОБА_1 про прийняття спадщини. ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного у м. Києві відділу ДРАЦС ГУЮ у м. Києві із заявою про анулювання актового запису про шлюб його батька з ОСОБА_5 , проте 24.09.2024 у задоволені заяви відмовлено. В свою чергу наявність зареєстрованого на території України шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 створює підстави для звернення останньої з вимогою про поділ майна, набутого в недійсному шлюбі з ОСОБА_4 . Враховуючи наближення строків відкриття спадщини після померлого ОСОБА_4 існують ризики, що нотаріус може вчинити дії щодо розпорядження спадковим майном померлого з урахуванням права на таке майно ОСОБА_5 . Вказане вище свідчить про необхідність застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу КМНО Крістовій В.В. вчиняти нотаріальні дії щодо оформлення права на спадщину та видачі свідоцтв про право на спадщину спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 до Деснянського районного у м. Києві відділу ДРАЦС ГУЮ у м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії щодо анулювання актового запису про шлюб.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

06 грудня 2024 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва було відмовлено у забезпеченні позову.

У заяві, яка подана після винесення ухвали, заявник повторно, посилаючись на норми ст.ст.149-151 ЦПК України ставить питання щодо необхідності застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу КМНО Крістовій В.В. вчиняти нотаріальні дії щодо оформлення права на спадщину та видачі свідоцтв про право на спадщину спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 до Деснянського районного у м. Києві відділу ДРАЦС ГУЮ у м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії щодо анулювання актового запису про шлюб.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Так, згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень ч.1 ст.153 ЦПК України заява позивача про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Згідно з ч.1 ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову та доданих до неї копій документів, спадкодавець помер, при цьому шестимісячний строк, після якого спадкоємець, має право на отримання свідоцтва про право на спадщину не закінчився.

Третій особі не було видане свідоцтво про право на спадщину, що, як наслідок, ставить під сумнів ефективність захисту прав та законних інтересів позивача шляхом вжиття судом обраного ним заходу забезпечення позову.

Крім того, позивачем в порушення вимог п.4 ч.1 ст.151 ЦПК України не було обґрунтовано необхідності застосування самого заходу забезпечення позову - заборони нотаріусу вчинення будь-яких дій з оформлення спадщини після померлого, з огляду на наступне.

По-перше, такими нотаріальними діями може бути не лише видача свідоцтва про право на спадщину відповідачу, але й у разі задоволення позову - прийняття державним нотаріусом відповідної заяви і від самого позивача, як спадкоємця, що за вказаної заборони дійсно може ускладнити виконання рішення суду.

По-друге, заборона вчинення будь-яких дій з оформлення спадщини стосується невизначеного кола осіб та невизначених конкретно дій, що не відповідає наведеним в заяві про забезпечення позову обставинам на підтвердження необхідності вжиття такого заходу забезпечення, оскільки спадкоємцем, який може отримати свідоцтво про право на спадщину, позивачем визначений відповідач, а наявності інших осіб, по відношенню до яких нотаріус може вчиняти нотаріальні дії з оформлення спадщини після померлого та які, відповідно, можуть бути відповідачами у справі, зі змісту як позовної заяви, так і заяви про забезпечення позову не вбачається.

З урахуванням предмету позову, позивачем також не доведена наявність такої підстави для забезпечення позову як ускладнення виконання майбутнього рішення суду, оскільки позов має немайновий характер, а також не доведено, яким чином не вжиття судом заходу забезпечення позову у даній справі може ускладнити чи унеможливити його виконання, в тому числі створити перешкоди для його звернення до нотаріуса із відповідною заявою на підставі такого рішення суду.

Крім того, ч.2 ст.8-1 Закону України «Про нотаріат» встановлена заборона будь-якого втручання в діяльність нотаріуса, зокрема з метою перешкоджання виконанню ним своїх обов`язків.

Відповідно до підпункту 4.13 пункту 4 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5, за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Отже, чинним законодавством України прямо передбачений обов`язок нотаріуса зупинити нотаріальне провадження, тобто тимчасово припинити вчинення нотаріальних дій на невизначений строк, за умови надходження від заінтересованої особи відповідної заяви та надання доказів звернення до суду з позовною заявою.

З огляду на викладене, враховуючи наявність спеціальної правової норми, яка імперативно визначає підставу обов`язкового зупинення нотаріусом вчинення нотаріальних дій на підставі письмової заяви позивача, як заінтересованої особи, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем того, що не вжиття судом обраного ним заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення його позовних вимог, оскільки позивач не скористався наданим йому правом особисто здійснити захист свого інтересу у зазначений вище спосіб.

За вказаних обставин, приймаючи до уваги відсутність належного обґрунтування позивачем обраного ним заходу забезпечення позову з точки зору гарантування ефективного захисту його прав, суд приходить до висновку про відсутність передбачених ч.1 ст.149 ЦПК України підстав для забезпечення позову, у зв`язку з чим в забезпеченні позову слід відмовити.

Відповідно до ч.7 ст.153 ЦПК України про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 149 - 153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 адвоката Лежух Тетяни Іванівни про забезпечення позову, яке полягає у забороні приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу - Крістовій Вікторії Вікторівні вчиняти нотаріальні дії в межах спадкеової справи № 3/2024/02-14 (номер справи у спадковому реєстрі - 72644092) по оформленню права на спадщину та видачі свідоцтвв про право на спадщину спадкоємцям після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Удобне Одеського району Одеської області, до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_3 до Деснянського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Київ) треті особи нотаріус Київського міського нотаріального округу Крісова Вікторія Вікторівна, ОСОБА_5 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії щодо анулювання актового запису про шлюб, - відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду виготовлено 20.12.2024.

Суддя О.Б. Саламон