Провадження № 2-з/686/238/24
19 грудня 2024 року м. Хмельницький

05 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди в сумі 55 000 грн. 00 коп. В подальшому, позивач збільшив розмір позовних вимог просив суд стягнути з відповідача 198 623 грн. 00 коп. та сплачений ним судовий збір в сумі 1 986 грн. 23 коп.
06 грудня 2024 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просять забезпечити позов шляхом накладення арешту на транспортний засіб Audi Q7 2967, (2017), білий, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . Вимоги заяви мотивовано тим, що ОСОБА_2 ухиляється від добровільного відшкодування шкоди та буде, також, ухилятися від виконання судового рішення про відшкодування моральної шкоди. А тому, необхідним є забезпечення позову шляхом накладення арешту на наявне у власності відповідача майно.
Дослідивши заяву про забезпечення позову, ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
В порядку ст. 150 ЦПК України, видами забезпечення позову, зокрема може бути накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на захист матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують реальне виконання судового рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».
При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.
Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.
Отже, суд дійшов висновку, що зазначений у заяві захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб є ефективним та необхідним з огляду на предмет спору. Невжиття даного заходу забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у випадку, якщо рішення суду буде ухвалене на його користь.
Оскільки зазначений вид забезпечення не перешкоджає відповідачу ОСОБА_2 володіти та користуватися транспортним засобом, у випадку відмови у позові, ОСОБА_2 не буде завдано значних збитків, а забезпечення позову не створює жодних перешкод у їх відшкодуванні.
За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення поданої заяви.
Керуючись ст.ст.149 153, 157, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд
Накласти арешт на транспортний засіб Audi Q7 2967, (2017), білий, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ).
Виконання даної ухвали покласти на Регіональний сервісний центр МВС України в Хмельницькій області.
Ухвала підлягає негайному виконанню. На ухвалу, може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів до Хмельницького апеляційного суду.

Повний текст ухвали суду складено 19 грудня 2024 року.

Суддя: О.М. Палінчак