Справа № 686/9173/24
Провадження № 2/686/3562/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

14 червня 2024 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої-судді-Чевилюк З.А.

при секретарі-Козубович А.Т.

розглянувши у судовому засіданні в м.Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 20.06.2023 року у сумі 116 000 грн. Внаслідок допущеної прострочки виконання боргових зобов`язань відповідачем позивач скористався правом на дострокове стягнення заборгованості, строк виконання по якій 20.06.2024 року та оформив звернення до суду. Заходи досудового врегулювання не дали позитивного результату. Письмові звернення позивача залишені без відповіді та реагування.

Станом на 01.03.2024 року позивачці мало бути сплачено за 8 місяців по 9700 грн. щомісяця, що складає 77600грн.

На суму 77600 грн. нараховано штраф 25 %, що передбачено п.3.2. договору і складає 19400 грн.

В судовому засіданні позивач підтримала позов та наполягала на його задоволені. Не заперечувала проти заочного розгляд справи та винесення заочного рішення. Відповідач повідомлений про час та дату судового засідання, клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи за відсутності до суду не направив. Суд вирішив здійснити розгляд справи заочно та винести заочне рішення, за відсутності відповідача. Наслідки заочного розгляду справи роз`яснені та зрозумілі.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено наявність відносин зобов`язального характеру між позивачем та відповідачем щодо позики 116 000грн., яка передана позивачем відповідачу на строк до 20.06.2024 року. Визначено графік платежів з 30.06.2023 року рівними частинами щомісячно по 9700 грн. до 30.04.2023 року, а залишок 9300 грн. мав бути сплачений не пізніше 20.06.2024 року.

Внаслідок допущеної прострочки виконання боргових зобов`язань відповідачем позивач скористався правом на дострокове стягнення заборгованості, строк виконання по якій 20.06.2024 року та оформив звернення до суду. Заходи досудового врегулювання не дали позитивного результату. Письмові звернення позивача залишені без відповіді та реагування.

Станом на 01.03.2024 року позивачці мало бути сплачено за 8 місяців по 9700 грн. щомісяця, що складає 77600грн.(п.3.2. договору).

На суму 77600 грн. нараховано штраф 25 %, що передбачено п.3.2. договору і складає 19400 грн.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Частиною 1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За положенням частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначено, що: не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону та залежно від встановлених обставин вирішити питання щодо наслідків його часткового чи повного виконання сторонами.

Враховуючи викладене, заявлений позов є підставним та таким, що підлягає задоволенню. Відповідачем не спростовано отримання коштів у розмірі 116 000 грн. Нарахування письмово обумовлених санкцій у розмірі 19400 грн. є підставним.Загальна сума до стягнення135 400 грн.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в порядку передбаченому ст.141 ЦПК.

Керуючись ст. ст. 19, 42,43,48, 51, 81, 82,141, 263, 354 ЦПК , ст. ст.15,16,192, 526,533,543, 1046,1047,1049 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягнути із ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) суму боргу 135 400 грн., в т.ч.116 000 грн. основний борг та 19400 грн. штраф. та судовий збір 1354 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги . Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 19 червня 2024 року.

Суддя Хмельницького міськрайонного суду З.А.Чевилюк