Справа № 465/3434/18 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/811/88/24 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
Провадження № 22-ц/811/89/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: О.В. Псярук

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 03 листопада 2023 року та на ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 29 листопада 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу,-

В С Т А Н О В И В:

01.11.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про скасування судового наказу, виданого 19.06.2018 року Франківським районним судом м. Львова у справі № 465/3434/18 про стягнення солідарно зі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» суми заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в розмірі 13 159,94 грн, 3% річних в розмірі 271,36 грн, інфляційних втрат у розмірі 1 204,03 грн та 176,20 грн судового збору.

Оскаржуваною ухвалою від 03 листопада 2023 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернуто заявнику без розгляду.

14.11.2023 року ОСОБА_1 повторно звернулася до суду з заявою про скасування судового наказу, виданого 19.06.2018 року Франківським районним судом м. Львова у справі № 465/3434/18, в якій просила поновити строк для подання такої заяви.

Оскаржуваною ухвалою від 29 листопада 2023 року у поновленні строку на звернення з заявою про скасування судового наказу відмовлено, заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернуто боржнику ОСОБА_1 .

Ухвали суду оскаржила ОСОБА_1 .

Вважає ухвали суду незаконними, необгрунтованими, такими, що постановлені з порушенням норм процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що повертаючи її заяву про скасування судового наказу № 465/3434/18 від 19.06.2018 року без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що нею прощеного строк на звернення з такою заявою, оскільки копію судового наказу вона отримала 13.10.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а відтак нею пропущено встановлений ч. 1 ст. 170 ЦПК України 15-денний строк на звернення до суду з заявою про скасування судового наказу з часу отримання копії оспорюваного судового рішення. Зазначений висновок суду вважає необгрунтованим та таким, що не відповідає матеріалам справи. Так, дізнавшись про наявність в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 22), вона звернулася до АТ «Укрпошта» з заявою, в якій просила надати пояснення щодо вручення 13.10.2023 року копії судового наказу іншій особі, оскільки такої вона особисто не отримувала. Після перевірки її звернення встановлено, що зазначене відправлення не було вручене їй під час доставки та повернулося на зворотну адресу за закінченням встановленого терміну зберігання, 13 жовтня 2023 року його вручили відправникові, тобто уповноваженій особі суду. Зазначене підтверджується інформацією з трекінгу відправлень на офіційному вебсайті AT «Укрпошта». Належним доказом вручення їй копії судового наказу вважає наявну в матеріалах справи розписку від 18 жовтня 2023 року про отримання копії судового наказу. При цьому, враховуючи, що копію судового наказу вона отримала 18 жовтня 2023 року та звернулася до суду з заявою про його скасування 01 листопада 2023 року, тобто в межах строку, передбаченого частиною 1 статті 170 ЦПК України, підстави для звернення з клопотанням про поновлення пропущеного строку відсутні.

Просить ухвали суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Як убачається з матеріалів справи, 19.06.2018 року Франківським районним судом м. Львова було видано судовий наказ № 465/3434/18 про стягнення солідарно зі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» суми заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в розмірі 13 159,94 грн, 3% річних в розмірі 271,36 грн, інфляційних витрат в розмірі 1 204,03 грн та 176,20 грн судового збору.

19.06.2018 року копію судового наказу від 19.06.2018 року та копію заяви про видачу судового наказу з додатками судом направлено на адресу боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Зазначене поштове відправлення було повернуто до суду без вручення його адресатам з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» (а. с. 18-19).

24.07.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу копії судового наказу.

30.08.2023 року копія судового наказу від 19.06.2018 року була направлена заявнику на адресу, зазначену нею у заяві, що підтверджується супровідним листом про надіслання копії судового рішення (а.с. 21).

01.11.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про скасування судового наказу від 19.06.2018 року, в якій зазначила, що копію такого вона отримала 18 жовтня 2023 року.

Повертаючи заяву ОСОБА_1 від 01.11.2023 року без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заявником подано заяву про скасування судового наказу після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 170 ЦПК України, згідно якої боржник має право подати заяву про скасування судового наказу протягом п`ятнадцяти днів днів з дня йому вручення копії такого. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що копію судового наказу від 19.06.2018 року ОСОБА_1 отримала 13.10.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором №592. Відтак, звернувшись 01.11.2023 року з заявою про скасування судового наказу, копію якого ОСОБА_1 отримала 13.10.2023 року, заявник пропустила строк на звернення з такою заявою, при цьому клопотання про поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу з обґрунтуванням поважності причини пропуску строку звернення не подала, що є підставою для повернення заяви заявнику без розгляду.

14.11.2023 року ОСОБА_1 повторно звернулася до суду з заявою про скасування судового наказу від 19.06.2018 року, в якій просила поновити їй строк для подання заяви про скасування судового наказу, посилаючись на отримання нею копії оспорюваного судового наказу 18.10.2023 року та дотримання нею строку, встановленого ч. 1 ст. 170 ЦПК України, під час звернення до суду з заявою про скасування судового наказу від 01.11.2023 року.

Відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу та повертаючи заяву заявнику, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для поновлення процесуального строку для подання заяви про скасування судового наказу відсутні, оскільки копію судового наказу від 19.06.2018 року ОСОБА_1 отримала 13.10.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором №592. При цьому, суд враховував правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19, згідно якого направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу сторони є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися з наступних мотивів.

Відповідно до частини 1 статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 15 травня 2019 року в справі № 760/6860/17-ц (провадження № 61-31915св18), наказне провадження за своєю сутністю призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника.

Статтею 169 ЦПК України передбачено, що після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень боржникові до його електронного кабінету, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного.

Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються фізичній особі - боржнику на адресу, зазначену в документах, передбачених частиною шостою статті 165 цього Кодексу, а боржнику - юридичній особі чи фізичній особі - підприємцю за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 272 ЦПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Статтею 170 ЦПК України передбачено форму і зміст заяви про скасування судового наказу та строки її подання.

Відповідно до частин 1-5 статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Заява про скасування судового наказу подається до суду в письмовій формі.

Заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб-громадян України; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Заява підписується боржником або його представником.

До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини 6 статті 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Заява боржника про скасування судового наказу подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви (частина 2 статті 171 ЦПК України).

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17-ц, та позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 12 січня 2023 року у справі № 591/3717/21, від 07 червня 2023 року у справі № 608/2667/20, вимогами процесуального закону передбачено, що повістка або судове рішення є врученими за наявності відповідної розписки або відмітки Укрпошти про відмову від отримання чи відсутність особи за адресою місця знаходження (місця проживання). Тобто, за наявності будь-яких інших відміток, зокрема таких як «за закінченням терміну зберігання», «інші причини» тощо, ці документи вважаються не врученими.

Як убачається з матеріалів справи, 30 серпня 2023 року на заяву ОСОБА_1 (боржника) від 24.07.2023 року на адресу, зазначену нею у заяві, направлено копію судового наказу від 19.06.2018 року.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором №592 (а.с. 22) вбачається, що копію судового наказу ОСОБА_1 отримала 13.10.2023 року. Згідно трекінгу відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором №592, отриманого з офіційного сайту АТ «Укрпошта», поштове відправлення №592 було повернуто до суду без вручення його адресату «за закінченням терміну зберігання» та вручено відправнику 13.10.2023 року (а. с. 63).

При цьому, копію судового наказу від 19.06.2018 року ОСОБА_1 отримала 18.10.2023 року, що підтверджується її особистим підписом на титульному аркуші справи Франківського районного суду міста Львова № 465/3434/18 про отримання копії судового рішення.

Враховуючи, що копія судового наказу, яка 30.08.2023 року направлялась на адресу боржника, була повернута до суду першої інстанції без її вручення адресату, що не є належним підтвердженням вручення боржнику копії судового рішення, при цьому копію такого ОСОБА_1 отримала 18.10.2023 року, підстави вважати, що боржником пропущено строк, передбачений ч. 1 ст. 170 ЦПК України, відсутні, оскільки такий спливає через п`ятнадцять днів з дня вручення копії судового наказу.

Постановляючи оскаржувані ухвали, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про повернення заяви про скасування судового наказу ОСОБА_1 з підстав, щотака подана після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 170 ЦПК України.

При цьому, колегія суддів враховує, що судові процедури повинні бути справедливими, а тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

З наведених мотивів, ухвали суду підлягають скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено -17 червня 2024 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. 379 ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 03 листопада 2023 року та ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 29 листопада 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний тест постанови складено 17 червня 2024 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра