КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3744/24
Провадження № 2/488/1669/24 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

17.12.2024 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Щеглової Я.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

26.08.2024 ОСОБА_1 , громадянка України, через представника адвоката Луконіну Наталію Валеріївну, через систему «Електронний суд», звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_4 , громадянином Сполучених Штатів Америки, зареєстрований 23.12.2021 Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 488.

В обґрунтування позову зазначала, що після реєстрації шлюбу подружжя проживало спільно у позивачки. Через кілька місяців після того, як позивачка дізналася, що вагітна, відповідач виїхав до США, і зв`язок із ним був лише засобами телефонного зв`язку. Кілька разів він приїжджав в Україну і подружжя проводило час разом у м. Миколаєві, але з початком повномасштабного вторгнення рф на територію України, відповідач більше не приїжджав. Зв`язок із ним поступово був втрачений, спільне життя з відповідачем не склалося, мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Подружжя шлюбних відносин не підтримує, почуття взаємоповаги та спорідненості в родині втрачене через несумісність характерів та різність поглядів на сімейне життя та виховання дитини. Кожен став жити своїм життям і не намагається перейматися проблемами та інтересами іншого. Сімейний бюджет відсутній, спільне господарство сторонами не ведеться, шлюбні стосунки фактично припинені. Примирення між подружжям не має жодного сенсу та є фактично неможливим, суперечить інтересам кожної сторони та інтересам спільної дитини. Подружжя давно проживає в різних країнах та кожен фактично створив нову сім`ю. У зв`язку із викладеним, позивачка вважає, що надання сторонам строку для примирення буде марним та не вплине на його рішення розірвати шлюб з відповідачем. Майнового спору між сторонами немає.

У шлюбі в сторін народилася дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 30.08.2024 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Копію ухвали надіслано сторонам.

Одночасно відповідачу роз`яснено, що у п`ятиденний строк з дня одержання копії ухвали про відкриття провадження він може подати на адресу суду заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, а у п`ятнадцятиденний строк відзив на позов.

Відповідач у встановлені судом строки відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подавав, у зв`язку з чим згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 56 Закону України «Про міжнародне приватне право», форма та порядок укладення шлюбу в Україні між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства визначається правом України.

Статтею 63 Закону України «Про міжнародне приватне право», передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.

Згідно п. 1 ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право», особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», визначається правовий статус та закріплюються основні права, свободи та обов`язки іноземців.

У ст. 18 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», визначено права у шлюбних і сімейних відносинах», зазначено, що іноземці можуть укладати і розривати шлюби з громадянами України та іншими особами відповідно до законодавства України, та вказано, що іноземці мають рівні з громадянами України права і обов`язки у шлюбних і сімейних відносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право», правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Таким чином, якщо подружжя є громадянами різних держав, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу проводиться за законодавством України.

Таким чином, розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, а також шлюбу іноземців між собою в Україні здійснюється за законом України.

Позивачка скористалася таким правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу, зазначаючи, що останнє спільне проживання з відповідачем було на території України.

Судом встановлено, що 23.12.2021 Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального міського управління Міністерства юстиції (м. Одеса) між сторонами зареєстровано шлюб, про що зроблений відповідний актовий запис № 488, та видано Свідоцтво про шлюб (повторно) серії НОМЕР_1 .

У шлюбі в сторін народилася дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спір щодо спільно нажитого майна відсутній.

Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені.

Статтею 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу.

Крім того, згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом було встановлено, що під час реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище « ОСОБА_6 » на прізвище « ОСОБА_7 » і виявила бажання після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем « ОСОБА_7 ».

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне задовольнити зазначений позов про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 206, 258-259, 263-265, 274-275, 279, 354 ЦПК України, ст. ст. 24, 105, 110-114 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ), зареєстрований 23.12.2021 Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 488.

ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_7 ».

Копію рішення направити до Корабельного районного у місті Миколаєві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення суду в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_8 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин Сполучених Штатів Америки, паспорт НОМЕР_3 , останнє відоме місце проживання в Україні: АДРЕСА_1 .

Суддя Я.В. Щеглова