Провадження № 2/522/1217/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючої судді Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря Лахматової С.В.,

представника позивачки адвоката Ніца А.С.,

представника відповідача адвоката Бакуліна Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Чумаченком Святославом Олександровичем, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якій просить: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 10000 грн. (десять тисяч гривень) щомісячно, починаючи з дати звернення з позовною заявою і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

В обґрунтування позову зазначає, що з 08 липня 2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 02.10.2017 по справі №522/16424/17, яке набрало чинності. Сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утримані. Відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати кошти на утримання дитини. В силу своїх можливостей позивачка піклується про дитину: намагається забезпечити дитині якісне харчування, лікування та догляд, купляє одяг, предмети побуту тощо. Однак, утримувати дитину самотужки надзвичайно складно. Розмір аліментів на утримання дитини позивачка вважає за необхідне заявити у розмірі 10000 грн. щомісячно. Позивачці відомо, що відповідач працює неофіційно тренером з футболу, орендує футбольне поле та має мінімум 20 учнів на місяць, у зв`язку з чим середньомісячний дохід відповідача складає приблизно 100000 грн., проте відповідач у якості підприємця не зареєстрований, на обліку в податковій службі не перебуває, офіційно доходи не декларує та податки не сплачує. В силу своєї діяльності відповідач частково отримує доходи в безготівковій формі на свій банківський рахунок від батьків своїх учнів, а більшу частину коштів отримує готівкою. Добре матеріальне становище відповідача підтверджує наявність в нього на праві власності коштовного рухомого та нерухомого майна великої площі в елітному курортному районі міста Одеси по АДРЕСА_1 , площею 59,9 кв.м., що було придбано у період воєнного стану. Також, відповідач є власником коштовного автомобілю преміум класу ВМW 520D 2013 року випуску, середня ринкова вартість якого складає 666000 грн., який набув 19.02.2021, продавши 16.02.2021 без згоди дружини автомобіль ВМW 320, 1995 куб. 2007 року випуску, придбаний у шлюбі. Окрім цього, відповідач має у власності квартиру по АДРЕСА_2 , площею 34,7 кв.м. Також відповідач є засновником Громадської організації «ФУТБОЛЬНИЙ КЛУБ «ЛЕВИ ОДЕСА». Виходячи з витрат відповідача, фактично відповідач отримує доходи у великому розмірі. Відповідач працездатний, отримує дохід, інших утриманців не має, має у власності об`єкти рухомого та нерухомого майна, неофіційно займається підприємницькою діяльністю, як тренер з футболу, є засновником юридичної особи, стан здоров`я дозволяє працювати, тому відповідач спроможний сплачувати розмір аліментів, заявлений до стягнення.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.33).

17.11.2023 від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Бакуліна Д.О. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що доводи позивачки в частині майнового становища відповідача, викладені у позовній заяві є безпідставними, не підтверджені жодними доказами та є лише надуманими припущеннями позивачки. Позивачка не надає жодного доказу, які б свідчили про високий рівень щомісячного доходу відповідача. В свою чергу, відповідач зазначає, що він з 05.12.2022 та по теперішній час працює керівником гуртка з футболу в Одеській гімназії №33 Одеської міської ради, що підтверджується відповідною довідкою від 02.11.2023. Посадовий оклад відповідача становить 5265,00 грн., а розмір заробітної плати, яка підлягала виплаті, за період травень - жовтень 2023 року становить 35082,73 грн., що підтверджується довідкою №259 від 31.10.2023. За таких обставин, заявлений позивачкою розмір аліментів в сумі 10000 грн., значно перевищує дохід відповідача, а відтак не може бути стягнений судом. З приводу квартир зазначив, що квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 була набута у власність відповідачем на підставі договору дарування від 09.11.2015 - безоплатно. Квартира за адресою АДРЕСА_3 була придбана за договором купівлі-продажу, а її вартість становить 1070600 грн. Позивачкою не надано жодного доказу того, що вказаний правочин визнано судом недійсним та не надано жодного належного доказу того, що дана квартира була придбана за заниженою ціною. Позивачка, в обґрунтування вартості квартири в якості доказів надає скріншоти оголошень про продаж невідомих квартир на незрозумілому сайті. Відповідач вважає такі докази неналежними, адже відповідачу незрозуміло яким чином ціна, встановлена третіми особами щодо інших квартир спростовує ціну придбаної відповідачем квартири. Доводи позивачки про те, що нерухомість відповідача є коштовною не підтверджені жодними доказами є припущеннями позивачки, а відтак не можуть бути взяті судом до уваги. Зазначив, що наявний у відповідача автомобіль було придбано за кошти, отримані після продажу двох інших автомобілів. Доводи позивачки щодо незгоди дружини на продаж автомобілів також не підкріплені жодними доказами. Дружина даний правочин не оспорювала, до суду із відповідним позовом не зверталася. Також повідомив, що Громадська організація «ФК «ЛЕВИ ОДЕСА» є неприбутковою організацією, яка не здійснює господарську діяльність та не має на меті отримання прибутку. Дана ГО також включена до Реєстру неприбуткових організацій відповідно до рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 058 від 23.09.2020. За таких обставин, дана організація є неприбутковою, а відтак відповідачу невідомо яким чином він може отримувані від неї дохід. До того ж, відповідач є засновником даної організації лише номінально, оскільки його повноваження, як засновника громадського об`єднання закінчилися після державної реєстрації громадського об`єднання в установленому законом порядку, відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону України «Про громадські об`єднання». Також зазначив, що позивачкою не обґрунтовано розмір заявлених до стягнення аліментів, не надано жодного розрахунку, які б підтверджували розмір заявлених до стягнення аліментів. Просив в позові про стягнення аліментів у розмірі 10000 грн. щомісячно відмовити, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з моменту подачі позовної зави до суду до досягнення нею повноліття (а.с. 45 49)

Ухвалою суду від 07 грудня 2023 року частково задоволено клопотання позивачки ОСОБА_1 про витребування доказів. Витребувано від Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та від Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» інформацію щодо наявності відкритих банківських рахунків на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та рух коштів по рахунках за період з 01.01.2022 по 01.07.2023 (а.с. 61 62)

У судовому засіданні представник позивачки адвокат Ніц А.С. позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача адвокат Бакулін Д.О.,у судовому засіданні позов не визнав з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просив ухвалити рішення яким стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що з 08 липня 2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 02.10.2017 у справі № 522/16424/17, яке набрало законної сили 13.10.2017 (а.с. 10).

Під час перебування у шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2 , яке видано 11.05.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції (а.с. 11).

Дитина проживає разом із матір`ю, що також не заперечується відповідачем.

Відповідно до п.9 ст. 7 Сімейного кодексу, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно зі ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Охорона дитинства в Україні є стратегічним загальнонаціональним пріоритетом і має метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні. Державна політика у цій сфері ґрунтується на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Стаття 18 Конвенції ООН про права дитини декларує, що Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини декларує, що Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з вимогами ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Враховуючи вищевикладені положення законодавства, приймаючи до уваги те, що малолітня дитина сторін по справі - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю, тобто окремо від батька ОСОБА_2 , та на останнього покладено законодавчий обов`язок з утримання власної дитини, суд вважає, що позивачка набула право на стягнення аліментів з відповідача на малолітню доньку сторін по справі.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 3 вказаною статті передбачено, що суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

У відповідності до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків випливає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток і належне виховання, у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Також суд зазначає, що статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом.

Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, приймаючи положення ч.1 ст. 81 ЦПК України, на кожну зі сторін по справі покладений обов`язок з доведення належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, а відтак на позивача обов`язок з доведення, що відповідач має матеріальну спроможність сплачувати аліменти у заявленому до стягненні розмірі, а відповідача, у разі наявності заперечень, обов`язок з доведення таких заперечень та дійсного матеріального стану.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує наступні обставини.

З довідки Комунальної установа «ЦЕНТР ФІНАНСУВАННЯ ТА ГОСПОДАРСЬКОЇ ДІЯЛЬНОСТІ ЗАКЛАДІВ ТА УСТАНОВ СИСТЕМИ ОСВІТИ КИЇВСЬКОГО РАЙОНУ М. ОДЕСИ» № 259 від 31.10.2023 слідує, що ОСОБА_2 працює у Одеській гімназії № 33 Одеської міської ради на посаді керівник гуртка, посадовий оклад становить 5265,00 грн. (а.с. 50).

Відповідно до довідки Одеської гімназії № 33 Одеської міської ради від 02.11.2023 року ОСОБА_2 з 05.12.2022 та по теперішній час працює керівником гуртка з футболу в Одеській гімназії №33 Одеської міської ради.

За наданою інформацією Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» від 15.02.2024, 15.03.2024 та від Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 12.04.2024 на виконання ухвали суду від 07 грудня 2023 року вбачаються активні операції по рахунках відповідача, а саме надходження і активне витрачання коштів.

Також, як слідує з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 07.07.2023 № 338413973 ОСОБА_2 на праві власності належать: квартира АДРЕСА_4 , загальною площею 59,9 кв.м. та квартира АДРЕСА_5 , загальною площею 34,7 кв.м. (а.с. 12 14).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 28.06.2023 ОСОБА_2 на праві власності належать автомобіль ВМW 520D 2013 року випуску (а.с. 15).

Надаючи вищевказаним доказам оцінку в сукупності, суд враховує що відповідач є особою працездатного віку, відсутність інших аліментних зобов`язань, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття у розмірі аліментів, який має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Разом із цим, суд вважає необґрунтованим визначений позивачкою розмір аліментів, які остання просить стягнути з відповідача.

Зокрема, позивачкою не наведено підстав стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини саме в розмірі 10000 гривень щомісячно. Крім того, позивачкою не надано доказів несення щомісячних необхідних витрат на утримання дитини в розмірі 20000 гривень, виходячи з рівного обов`язку батьків брати участь в матеріальному утриманні дітей та розміру аліментів, зазначеного в позовних вимогах. При цьому, суду не надано доказів підтвердження необхідності саме вказаної суми для забезпечення належного розвитку та належного рівня життя дитини.

Поряд з цим суд враховує, що відповідачем не надано суду доказів перебування на його утриманні інших дітей, батьків чи інших осіб, не надано доказів стану здоров`я, який би перешкоджав відповідачу виконувати свої обов`язки по утриманню дитини.

З урахуванням вказаного, надаючи вищевказаним доказам оцінку в сукупності, враховуючи найкращі інтереси дитини та її потреби, враховуючи, що у власності відповідача перебувають об`єкти рухомого та нерухомого майна, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання дитини в розмірі 7000 гривень щомісячно.

Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим, відповідатиме інтересам дитини та не порушить прав сторін.

Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позовна заява на адресу суду була направлена засобами поштового зв`язку 07.07.2023, тому з вказаного дня підлягають стягненню аліменти з відповідача.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 75, 79, 80, 84, 85, 180 182, 184, 191 СК України, ст.ст. ст.ст. 9, 10, 12, 18, 141, 263-265, 353, 354, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у твердій грошовій сумі у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень, щомісячно починаючи з 07.07.2023 до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення суми платежу аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три грн. 60 коп.) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 29 квітня 2024 року.

Суддя Ю.І.Ковтун