Справа № 686/5090/24
Провадження № 2/686/2736/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Дмітрієвій Д.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на користь батька,

встановив:

20.02.2024 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що з 2017 року шлюб між ним та ОСОБА_4 розірвано. Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За рішенням Хмельницького міськрайонного суду 03 серпня 2017 року у справі № 686/12937/17 з позивача стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання спільного сина, починаючи з 07 липня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

З листопада 2022 року неповнолітній ОСОБА_5 переїхав проживати разом із позивачем ОСОБА_1 .

На дату подачі вказаного позову ОСОБА_5 продовжує проживати разом з позивачем, оскільки відповідачка не забезпечує належне виховання сина, його соціальну адаптацію до життя та розвитку як індивіда, не вчить сина належної поведінки у суспільстві та не виховує останнього в дусі поваги до Батьківщини.

У жовтні 2023 року ОСОБА_5 досягнув чотирнадцятирічного віку та у січні 2024 року офіційно звернувся з заявою про юридичну зміну місця проживання, щоб підтвердити зміну проживання фактичну яку він змінив раніше у листопаді 2022 року.

Наразі, всіма батьківськими обов`язками щодо виховання та утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 займається виключно позивач. ОСОБА_6 в повній мірі забезпечений всіма належними та необхідними умовами життя, має всі зручності для навчання та відпочинку, забезпечений необхідним одягом та харчуванням завдяки тому, що ОСОБА_1 отримує стабільний заробіток. Позивач стверджує, що щоденно відводить та забирає сина зі школи, постійно контактує з класним керівником щодо успіхів у навчанні сина, відвідує батьківські збори.

Зважаючи на зазначене, позивач вважає, що відсутні підстави дщля подальшого стягнення з нього аліментів на користь колишньої дружини на утримання сина, тому просить припинити стягнення аліментів, а також просить стягнути аліменти з ОСОБА_4 на утримання спільної дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20.02.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, а також просить відкликати відкликати виконавчий лист № 686/12937/17 виданий Хмельницьким міськрайонним судом 14.08.2017 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання його сина ОСОБА_5 .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.02.2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.05.2024 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги підтримали та просили позов задовільнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засідання проти задоволення позову заперечила з підстав його необґрунтованості та невідповідності фактичним обставинам.

Суд, заслухавши учасників, перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 03.11.2009 року.

Згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 03 серпня 2017 року у справі № 686/12937/17 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини заробітку (доходу) на дитину щомісяця, починаючи з 07 липня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця від 26.09.2017 року відкрито виконавче провадження № 54560295 по виконанню виконавчого листа, виданого на виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 03 серпня 2017 року у справі № 686/12937/17.

Разом з тим, як вбачається із Довідки № Г-03-4972 від 05.02.2024 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживають за однією адресою, а саме у кв. АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується, даними Витягу з Реєстру Хмельницької територіальної громади № 2024/001189947 від 05.02.2024 року та Заяви № 13374/24-м від 14.11.2023 року про декларування місця проживання, а також акту про встановлення факту проживання від 26.05.2024 року, складеного страшим будинку АДРЕСА_2 .

Окрім, як свідчать дані Характеристики ОСОБА_5 , наданої Хмельницькою СЗОШ І-ІІІ ступенів № 24, ОСОБА_5 проживає разом з батьком. При цьому, зазначено, що батько приділяє належну увагу вихованню сина, систематично відвідує батьківські збори, цікавиться шкільним життям учня.

12.05.2023 року органом опіки і піклування виконавчого комітету ХМР надано висновок № 1247/01-31 згідно якого визначено доцільним визначення місця проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком, ОСОБА_1 .

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

При цьому, відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті можливість скасування їх присудження.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Окрім того, як зазначено в Постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц щодо звільнення від сплати аліментів, з урахуванням предмета цієї категорії спорів (припинення стягнення аліментів на утримання дитини, звільнення від сплати заборгованості), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина.

Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 Сімейного кодексу України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини.

Висновки щодо застосування указаних норм матеріального права викладені у постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 477/1165/20, від 03 лютого 2021 року у справі № 125/2525/18, від 26 грудня 2019 року у справі № 219/6287/17, від 26 вересня 2019 року у справі № 760/32225/18, від 27 лютого 2019 року у справі № 307/1186/17.

Судом встановлено та не спростовано відповідачкою, що дитина ОСОБА_5 , не проживає з матір`ю ОСОБА_4 , на користь якої були стягнуті аліменти з позивача - батька дитини, а проживає зі своїм батьком ОСОБА_1 та знаходиться на його утриманні.

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідачки аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду 03 серпня 2017 року у справі № 686/12937/17.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Разом з тим, щодо вимоги позивача про відкликання виконавчого листа, виданого Хмельницьким міськрайонним судом 03 серпня 2017 року по справі № 686/12937/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 суд зазначає наступне.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно із ч. 2-3 ст. 39 вищевказаного закону постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься вдень настання відповідних обставин або вдень, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У випадку, передбаченому, зокрема пунктом 5 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Таким чином, як вбачається із наведених положень, повноваженнями щодо повернення виконавчого документа наділений відповідний виконавчий орган.

Водночас, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішеннях інших органів (посадових осіб) регулюються розділом VI ЦПК України.

Нормами цивільно-процесуального законодавства не передбачено процедури відкликання судом виконавчого листа, який було видано на виконання рішення суду.

Зважаючи на вищевикладене, в даній частині позов ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачки на його користь аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20.02.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Так, згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька.

Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Зважаючи на викладене розмір аліментів суд визначає з урахуванням, що батьки спільно зобов`язанні утримувати дітей до їх повноліття та інших обставин, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_4 проживає окремо від сина за адресою АДРЕСА_3 , що підтверджується Витягом з Реєстру Хмельницької територіальної громади № 2024/000211573 від 08.01.2024 року. При цьому, як свідчать дані Довідки № 5 від 03.05.2024 року та Довідки № 9 від 03.05.2024 року, що надані ПП АО «Промход» ОСОБА_4 працевлаштована та отримує стабільну заробітну плату.

Таким чином, суд вважає, що відповідачка зобов`язана та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

При цьому, суду не надано підтверджень, що остання піклується про сина належним чином та надає матеріальну допомогу на його утримання та забезпечення в добровільному порядку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову до суду.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідачка є особою працездатного віку, доказів неспроможності сплачувати аліменти останньою суду не надано, виходячи з мінімальних потреб дитини для належного утримання та забезпечення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню та з відповідачки на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20.02.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Судовий збір у розмірі 1211,20 грн. підлягає до стягнення з відповідачки на користь позивача в порядку ст.141 ЦПК України.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене та керуючись ст. ст. 2, 76-81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 430 ЦПК України, ст. 84, 180-199, 267-271, 273 Сімейного Кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на користь батька задовольнити частково.

Припинити стягнення аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання їх спільної дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї четвертої частини заробітку (доходу) на дитину за судовим рішенням від 07 липня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , аліменти на утримання спільної дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20.02.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , судовий збір у сумі 1211,20 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в загальному порядку протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 19 червня 2024 року.

Суддя Сергій Стефанишин