РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Лутая А.М.

за участю секретаря судового засідання Жолоб К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 в квітні 2024 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно, який обґрунтовує тим, що їй, ОСОБА_6 (колишньому чоловіку), ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (синам) на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 04.12.2023 всім членам її родини було виділено по частині кожному із спільної сумісної власності, в якій знаходилась квартира АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивачки ОСОБА_8 . Після його смерті відкрилась спадщина за законом на належну йому 1/4 частину вказаної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син позивачки - ОСОБА_7 . Після його смерті відкрилась спадщина за законом на належну йому 1/4 частину вказаної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер колишній чоловік позивачки ОСОБА_6 .

Заповіт ОСОБА_8 , ОСОБА_7 на випадок своєї смерті не лишили. На цей час спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_8 , крім позивачки, є його дружина ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_5 , 2012 р.н. та дочка ОСОБА_3 , 2005 р.н., мамою якої є відповідачка ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_7 інших спадкоємців крім позивачки немає. При розмові з відповідачами, вони повідомили, що не мають наміру звертатися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_8 та приймати спадщину.

Позивач вказує, що звернувшись до нотаріуса для оформлення спадщини, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з ненаданням правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Враховуючи наведене вище позивач просить визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвалою судді від 11.04.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Позивач у підготовче засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачі у підготовче засідання також не з`явилися, подавши суду заяви, в яких просять проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення.

Враховуючи те, що учасники справи в підготовче засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Зважаючи на те, що відповідачі визнають позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами підготовчого провадження.

Суд, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків.

Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України), Законом України "Про нотаріат", іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218, ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Частиною 1 ст.1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року).

Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що позивачці та членам її сім`ї ОСОБА_6 (колишньому чоловіку), ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (синам) на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на житло від 23.04.2007.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 04.12.2023 всім членам родини позивача було виділено по частині кожному із спільної сумісної власності, в якій знаходилась квартира АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивачки, чоловік відповідача ОСОБА_4 та батько ОСОБА_3 , 2005 року народження, та ОСОБА_5 , 2012 року народження ОСОБА_8 . Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №255, копією свідоцтва про народження ОСОБА_8 серії НОМЕР_2 , копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_4 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син позивачки - ОСОБА_7 , що підтверджується копією витягу з актового запису про смерть №2965, виданим відділом РАЦС в м. Мілан Італійської Республіки, та копією свідоцтва про народження ОСОБА_7 серії НОМЕР_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер колишній чоловік позивачки ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , актовий запис №358.

Після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відкрилась спадщина за законом на належні їм по 1/4 частині квартири, що по АДРЕСА_2 .

За життя ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не залишили заповіт.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_8 є його мати ОСОБА_1 позивач по справі, дружина ОСОБА_4 відповідач по справі, та дві його дочки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_7 є його мати ОСОБА_1 позивач по справі.

Наявність інших спадкоємців за законом першої черги чи за заповітом, судом не встановлена.

14.03.2024 позивач звернулася до нотаріуса щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина ОСОБА_8 .

Проте, постановою державного нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області Хоми Ю.М. від 14.03.2024 №337/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що вона не надала правовстановлюючих документів на зазначене вище спадкове майно, та запропоновано звернутися до суду.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

На підставі викладеного, суд вважає, що право позивача на успадкування всіх прав та обов`язківпомерлих синів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , підлягає захисту в судовому порядку, оскільки через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона не може оформити спадкові права в нотаріальному порядку, тож вимоги про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_8 права власності на спадкове майно є цілком обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 141, 200, 206, 265 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1216-1218,1297 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 18.06.2024.

Інформація про учасників

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , НОМЕР_8 , зареєстрована: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , НОМЕР_9 , зареєстрована: АДРЕСА_4 в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , НОМЕР_10 , зареєстрована: АДРЕСА_5 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 .

Суддя А.М. ЛУТАЙ