Справа № 487/6630/23
н/п 2/490/2163/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.

секретаря - Романової К.Т.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

21.09.2023 року позивачка звернулася до Заводського районного суду м.Миколаєва з даним позовом до відповідача про розірвання шлюбу .

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 22.09.2023 року дану цивільну справу направлено до Центрального районного районного суду м.Миколаєва за підсудністю на підставі ч.1 ст.27 ЦПК України.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.10.2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, запропоновано ОСОБА_1 надати оригінал свідоцтва про шлюб або у разі втрати - дублікат свідоцтва про шлюб, роз`яснено позивачу, що у разі невиконання зазначених в ухвалі вимог у строк, встановлений судом, позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвалою від 29.01.2024 року даний позов залишено без розгляду на підставі п.8 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 22.04.2024 року ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.01.2024 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Статтею 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК, з підстав, зазначених у ст. 36 ЦПК України суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Законодавець надає учасникам судового процесу можливість коректного розв`язання ситуації, що створилася, шляхом заяви самовідводу, що і є етичним моментом законодавства, яке регулює ці питання. На переконання суду, кінцевою метою законодавця було досягнення максимальної впевненості в тому, що у учасників процесу не повинно виникати сумнівів у неупередженості судді.

При цьому, якщо рішення суду (судді) оскаржувалося позивачем або відповідачем, то виникає «зайва» напруга у відносинах судді з такими особами, оскільки вона могла скластися з невдоволення таких осіб рішенням і діями конкретного судді. Тому доцільно надати такій особі в інших справах право відводу такого судді, щоб особисті стосунки такої особи та судді не впливали на об`єктивність майбутнього судового рішення.

Відповідно до п.п. 66 рішення ЄСПЛ у справі "Бочан проти України" суб`єктивний критерій це особисті переконання та поведінка конкретного судді. Об`єктивний критерій це факти, що можуть бути перевірені,які породжують сумніви у безсторонності суддіта оцінка того, чи забезпечивсуддя достатні гарантії для виключення правомірних сумнівів в безсторонності (зовнішні ознаки).

ЄСПЛ нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (див., серед багатьох інших джерел, "Булут проти Австрії" (Bulut v. Avstria), рішення від 22 лютого 1996 року, Reports 1996-II, с. 356, п. 31, та "Томан проти Швейцарії" (Thomann v. Switzerland), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, 825, п. 30). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Реалізація принципу верховенства права, визначеного ЦПКУкраїни, є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

Пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, наголошує, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

При цьому, в ухвалі про залишення позовної заяви без розгляду від 29.01.2024 року, постановленої під головуванням судді Черенкової Н.П., сформовано певну позицію суду щодо наявних обставин, які стосуються позовної заяви та справи, а тому зазначені обставини виключають участь судді Черенкової Н.П. у розгляді даної справи.

На підставі викладеного, у зв`язку з вищенаведеними обставинами у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви в неупередженості судді, тобто розгляд даної справи суддею Черенковою Н.П не буде відповідати вимогам безсторонності суду за об`єктивним критерієм відповідно до пункту 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за такого суддя Черенкова Н.П. вважає необхідним заявити собі самовідвід по справі №487/6630/23

Керуючись ст.ст.36, 38, 40, 258, 260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відвести суддю Черенкову Н.П. від розгляду цивільної справи №487/6630/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Передати дану справу до канцелярії суду для визначення судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Черенкова