Єдиний унікальний номер 725/2205/24
Номер провадження 2-др/725/37/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2024 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.

за участю секретаря судового засідання Ватаманюк В.В.,

та представника відповідача Коломієць М.В. в режимі ВКЗ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці заяву представника відповідача - адвоката Коломієць М.В. про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат на правову допомогу у справі за позовом Акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 27.11.2024 року в задоволенні позову Акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про припинення права власності відповідача на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :36:003:0226,загальною площею 0,0376 га та визнання за позивачем права власності на вказану земельну ділянку - відмовити.

В подальшому, 03.12.2024 року представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат на правову допомогу, посилаючись на вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України, та просив стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30000 грн.

В обґрунтування вказаної заяви посилався на те, що відповідно до п. 3.1.1. укладеного між ним та відповідачем Договору про надання правничої допомоги №15/11 від 15 листопада 2024 року вони досягли згоди, що оплата юридичних послуг, що будуть надані адвокатом за цим договором здійснюється у фіксованому розмірі, який визначений в Замовленні або Додатковій угоді до Договору. Зокрема, в Замовленні №1 від 15.11.2024 року до Договору про надання правничої допомоги №15/11 від 15 листопада 2024 року сторони погодили, що загальна вартість наданих Адвокатом послуг становить 30000 грн. та визначається у фіксованому розмірі. Відповідно до змісту Замовлення №1 від 15.11.2024 року, Боднарашеку С.М. повинні бути надані наступні юридичні послуги: представництво інтересів Клієнта у справі №: 725/2205/24 в Першотравневому районному суді м. Чернівці, підготовка клопотання про доступ до матеріалів справи №: 725/2205/24 в електронному кабінеті, підготовка клопотання про участь у справі №: 725/2205/24 в режимі відеоконференції, підготовка клопотання про повернення до підготовчого засідання у справі №: 725/2205/24, участь в судовому засіданні від 27.11.2024 року у справі №: 725/2205/24, актом №15/1- 1 приймання-передачі наданих юридичних послуг від 29.11.2024 року згідно з договором про надання правничої допомоги №15/11 від 15 листопада 2024 року Сторони погодили, що ОСОБА_1 було надано юридичні послуги відповідно до договору та замовлення в повному обсязі.

На вказану заяву представник позивача направила письмові заперечення в яких вказала, що представник відповідача не подавав попереднього орієнтовного розрахунку судових витрат на правову допомогу, а також до закінчення судових дебатів у справі не зробив заяву про те, що докази понесених судових витрат будуть подані в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Також, просила врахувати, що заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу в сумі 30000 грн. не відповідає критеріям розумності та справедливості, не співмірний зі складністю справи та є значно завищеним.

В судовому засіданні представник відповідача просив заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась та, враховуючи наявні у справі письмові заперечення, вимоги ст. 270 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість вирішення даного клопотання без їх участі.

Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

У частині першій ст. 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У відповідності до вимог ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною другою ст.141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.1, ч. 2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Так, представник відповідача заяв по суті справи в розумінні ч. 2 ст. 174 ЦПК України не подавав, а лише звертався до суду з клопотаннями про доступ до матеріалів справи, про проведення засідання в режимі відеоконференції та про повернення до підготовчого провадження.

Відповідно до ч.8 ст.141ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення.

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19).

Також законодавцем визначено процесуальний наслідок не заявлення до закінчення судових дебатів вимоги на відшкодування судових витрат на правничу допомогу або подання доказів таких витрат із пропуском п`ятиденного строку з момент у винесення рішення у справі.

Так, за змістом абз. 3 ч. 8 ст. 141 ЦПК України, у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку - заява залишається без розгляду.

При цьому, відповідно до правової позиції, сформованої Верховним судом і у постанові від 29.06.2022 року у справі №161/5317/18, суди помилково застосували положення частини восьмої статті 141 ЦПК України та залишили заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат, пов`язаних із явкою представників відповідача до суду, без розгляду, оскільки в задоволені такої заяви слід відмовити з тих підстав, що до закінчення судових дебатів у справі сторона відповідача не зробила ні усної, ні письмової заяви щодо відшкодування судових витрат, пов`язаних із явкою до суду.

Отже, з системного аналізу вище наведеного вбачається, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду; по-друге, сторона зробила відповідну заяву про те, що нею такі докази будуть подані протягом п`яти днів після винесення рішення.

Так, докази понесених витрат на правову допомогу, адвокатом подано після винесення рішення по справі, при цьому безпосередньо під час судового розгляду, до закінчення судових дебатів, представник відповідача не зробив ні усної ні письмової заяви про те, що відповідач поніс витрати на правову допомогу та докази таких витрат будуть подані протягом паяти діб після ухвалення рішення.

Слід також звернути увагу на те, що на підтвердження своїх повноважень представник відповідача в ході судового розгляду справи надав лише ордер та свідоцтво, а відповідний договір про надання правничої допомоги №15/11 від 15 листопада 2024 року був долучений вже до заяви про ухвалення додаткового рішення вже після вирішення спору судом.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для прийняття додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 .

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 76-89, 133, 137, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 270, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийняті додаткового рішення за заявою адвоката Коломієць М.В. про стягнення судових витрат на правову допомогу у справі за позовом Акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів до Чернівецького апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 12.12.2024 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна