Житомирський апеляційний суд
Справа №274/7033/22 Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т. М.
Категорія 44 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,

за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №274/7033/22 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 травня 2023 року, яке ухвалене під головуванням судді Вдовиченко Т.М. у м.Бердичеві,

в с т а н о в и в:

У грудні 2022 року Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (далі - ПрАТ «СК «ТАС») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 . Просило стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 33 623,01 грн.

Позов обґрунтований тим, що 10 червня 2021 року в м.Бердичеві по вул.Житомирська,8, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen Amarok», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Toyota Land Cruiser 200», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 червня 2021 року (справа №274/3956/21) винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України, визнаний ОСОБА_1 . На момент ДТП діяв договір добровільного страхування наземного транспорту «ЄВРОКАСКО 5 ЗІРОК» від 06 травня 2021 року №FO-00973098, який був укладений між ПрАТ «СК «ТАС» та ОСОБА_2 , за умовами якого були застраховані майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядження автомобілем «Toyota Land Cruiser 200», д.р.н. НОМЕР_2 . У червні 2021 року ОСОБА_2 своєчасно звернувся до ПрАТ «СК «ТАС» із заявами про настання події та на виплату страхового відшкодування. ПрАТ «СК «ТАС» 01 липня 2021 року виплатила ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 69 806,86 грн. Сума несплачених страхових платежів становить 43 992,60 грн, а тому розмір відшкодування, яке підлягає стягненню з відповідач становить 113 779,46 грн (69 806,86+43 992,60). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля «Volkswagen Amarok», д.р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 була застрахована в Приватному акціонерному товариству «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», за умовами якого останнє 22 липня 2021 року виплатило ПрАТ «СГ «ТАС», за вирахуванням зносу, страхове відшкодування у розмірі 80 176,45 грн. Посилаючись на положення ч.1 ст.993, ч.1 ст.1194 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», позивач вважає, що отримав право на стягнення з ОСОБА_1 на свою користь 33 623,01 грн (113 799,46-80 176,45).

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 травня 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «ТАС» суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 33 623,01 грн та вирішено питання судового збору.

Відповідач ОСОБА_1 , не погодившись із рішенням суду першої інстанції, через представника адвоката Вітіва В.А. подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що вимога позивача перевищує розмір відшкодування, виплаченого ним потерпілому, що є порушенням ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування». ПрАТ «СК «ТАС» виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 69 806,86 грн (реальний розмір відшкодування шкоди). На виконання договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатила (відшкодувала) позивачу 80 176,45 грн. Право страховика на стягнення 100% розміру шкоди внаслідок ДТП не виникає у нього до моменту виплати страховиком 100% розміру шкоди потерпілому. Право вимоги переходить в межах фактичних затрат. До позивача, як страховика потерпілого, перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , як заподіювача шкоди, у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Тому логічно, що вимоги ПрАТ «СК «ТАС» до ОСОБА_1 не можуть перевищувати межі виплаченого потерпілому - 69 806,86 грн. Враховуючи, що виплачене ПрАТ «Княжа» на користь ПрАТ «СК «ТАС» відшкодування перевищує розмір страхового відшкодування виплаченого позивачем потерпілому, у позивача відсутнє право чи охоронюваний законом інтерес, який підлягає судовому захисту. Право на стягнення 33 623,01 грн, як розмір не відшкодованої страховиком частини збитків, має безпосередньо потерпілий. ПрАТ «СК «ТАС» зобов`язано перерахувати ОСОБА_2 додатково 10 369,59 грн різниці між виплаченим ПрАТ «СК «ТАС» страховим відшкодуванням та страховим відшкодуванням, виплаченим ПрАТ «Княжа» на користь ПрАТ «ТАС» (80 176,45-69 806,86). Суд першої інстанції не врахував правових позицій Верховного Суду та дійшов помилкового висновку, що позивач має право на стягнення 33 623,01 грн, незважаючи на те, що ПрАТ «ТАС» не відшкодувало вказаної суми потерпілому.

У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ «СК «ТАС» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Посилається зокрема на те, що сума несплаченого страхового платежу за договором добровільного страхування наземного транспорту в сумі 43 992,60 грн ((80 176,45- 69 806,86) + 33 623,01) є доходом, який ПрАТ «ТАС» могла б реально одержати за звичайних обставин, якби протиправні дії відповідача не порушили його право на отримання вказаного платежу, а тому така сума входить до суми страхового відшкодування та на підставі ст.1194 ЦК України має бути відшкодована заподіювачем шкоди.

У судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, представник відповідача адвокат Вітів В.А. апеляційну скаргу підтримав та просить її задовольнити, - рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Представник позивача адвокат Сечко С.В. просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та апеляційним судом установлено, що постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 червня 2021 року (справа №274/3956/21) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.5). Так, 10 червня 2021 року в м. Бердичеві по вул. Житомирська, 8, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Amarok, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував погодних умов, не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем Toyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_2 , який надавав перевагу в русі пішоходам, що перебували на пішохідному переході, внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження, чим порушив п.п.12.1,13.1 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту «ЄВРОКАСКО 5 ЗІРОК» від 06 травня 2021 року №FO-00973098, який укладений між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» та ОСОБА_2 , застраховані майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом «Toyota Land Cruiser 200», д.р.н. НОМЕР_3 (а.с.6-12).

Цивільно-правова відповідальність володільця наземного транспортного засобу «Volkswagen Amarok», д.н.з. НОМЕР_1 , тобто відповідача ОСОБА_1 , на час ДТП була застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за договором добровільного страхування №07 (а.с.39).

ОСОБА_2 своєчасно повідомив ПрАТ «СГ«ТАС» про настання події, що підтверджується його заявою від 11 червня 2021 року (а.с.15).

24 червня 2021 року ОСОБА_2 подав заяву на виплату страхового відшкодування (а.с.16). У заяві одночасно зазначав, що просить суму чергового платежу за договором від 06 травня 2021 року №FO-00973098 у розмірі 43 992,60 грн зарахувати за рахунок суми страхового відшкодування.

На підставі акта огляду транспортного засобу, рахунку від 14 червня 2021 року № НОМЕР_4 , страхового акта від 30 червня 2021 року №18298/47/921, розрахунку суми страхового відшкодування, платіжного доручення від 01 липня 2020 року №194239 ПрАТ «СГ «ТАС» здійснило виплату суми страхового відшкодування на користь власника пошкодженого транспортного засобу Toyota Land Cruiser 200», д.н.р. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 у розмірі 69 806,86 грн (а.с.17-20). Так, у страховому акті від 30 червня 2021 року №18298/47/921 прописано, що згідно з додатком 1 до страхового акта сума страхового відшкодування становить 113 799,46 грн, сума несплачених страхових платежів - 43 992,60 грн, а сума, що належить до виплати складає 69 806,86 грн (113 799,46-43 992,60).

ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатила на користь ПрАТ «СГ «ТАС» суму страхового відшкодування в розмірі 80 176,45 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 22 липня 2021 року №ЗР068889 (а.с.21).

Згідно з частинами першою та другою ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до пункту 1 частини першої ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої ст.22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За змістом ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Стаття 1191 ЦК України та ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст.38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі №755/18006/15-ц .

ПрАТ «СГ «ТАС», як страховик потерпілої особи, за договором добровільного страхування здійснило відшкодування завданих збитків у сумі 69 806,86 грн. При цьому апеляційний суд зауважує, що ПрАТ «СГ «ТАС» виплатило ОСОБА_2 суму страхового відшкодування, відмінусувавши від суми страхового відшкодування суму несплачених ОСОБА_2 страхових платежів, тобто вже залишивши собі страхові платежі в сумі 43 992,60 грн (113 799,46 (сума страхового відшкодування) - 43 992,60 грн (сума несплачених ОСОБА_2 страхових платежів) = 69 806,86 грн (сума, що виплачена ПрАТ «СГ «ТАС» потерпілому ОСОБА_2 ).

У зв`язку з виплатою ПрАТ «СГ «ТАС» страхового відшкодування в сумі 69 806,86 грн до останнього, як до страховика потерпілої особи, перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації.

Відносини ж між ОСОБА_1 та його страховиком ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» регулюються умовами, визначеними у договорі добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту та правилами ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», сплативши на користь ПрАТ «СГ «ТАС» 80 176,45 грн, відшкодувала витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого автомобіля «Toyota Land Cruiser 200», д.р.н. НОМЕР_2 , з урахуванням його зносу.

Згідно з ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом ст.993 ЦК України у системному зв`язку зі ст.990 цього Кодексу та ст.27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03 вересня 2018 року в справі №464/1937/16-ц.

Розмір витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу, які сплатила ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», як страховик ОСОБА_1 , на користь ПрАТ «СГ «ТАС» перевищує виплачену ПрАТ «СГ «ТАС» ОСОБА_2 суму страхової виплати (80 176,45 грн > 69 806,86 грн), а тому до ПрАТ «СГ «ТАС» не перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , як до особи відповідальної за збитки, задані пошкодженням автомобіля ОСОБА_2 внаслідок ДТП, оскільки страховиком заподіювача шкоди виплата здійснена страховику потерпілої особи у більшому розмірі, ніж сплатив страховик потерпілому, приймаючи до уваги, що ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» сплатило ПрАТ «СГ «ТАС» суму, що на 10 369,59 грн перевищує суму, яку сплатила остання потерпілому ОСОБА_2 .

Посилання ПрАТ «СГ «ТАС» на те, що сума несплаченого страхового платежу за договором добровільного страхування наземного транспорту в сумі 43 992 грн входить до суми страхового відшкодування та має бути відшкодована заподіювачем шкоди не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування та позивач, як вже зазначалося вище, при виплаті потерпілому страхового відшкодування залишив собі суму неплачених ОСОБА_2 страхових платежів 43 992,60 грн. Отже, права позивача не порушені, а задоволення позову призведе фактично до подвійного отримання позивачем страхових платежів, що не є справедливим (113 799,46 - 43 992,60 = 69 806,86 грн; (80 176,45 - 69 806,86) +33 623,01 = 43 992,60 грн).

Апеляційний суд відповідно до положень ст.376 ЦПК України скасовує рішення суду першої інстанції та постановляє нове судове рішення про відмову в задоволенні позову, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи та не додержанні норми матеріального права.

Зважаючи на ухвалення судом апеляційної інстанції нового судового рішення про відмову в задоволенні позову, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені ним витрати на сплату судового збору при поданні апеляційної скарги у розмірі 3 721,50 грн.

Відповідно до п.2 частини третьої ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 частини шостої ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 3 721 грн 50 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 06 травня 2024 року.

Головуюча Судді: