Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/2281/24
провадження № 2/650/1021/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого Хомик І.І.,

за участю секретаря Ткаченко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на виділену частку,

встановив:

15 травня 2024 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом в якому просить: припинити право спільної часткової власності між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на житловий будинок по АДРЕСА_1 з відповідними надвірними будівлями та спорудами та визнання за співвласником права власності на належні йому частини житлового будинку.

Позовна заява мотивована тим, що сторони є співвласниками житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 .

Відповідачу ОСОБА_2 , належить 1/2 частка вказаного житлового будинку літ. А, що має адресу: АДРЕСА_1 .

Будинок був побудований у 1979 році із відокремленими частинами. Так з технічної документації на будинок, що була виготовлена 25.09.1991 року вбачається суцільна стіна між виділеними частинами будинку, окремі входи, коридори. Крім цього адреси є також різними: у позивача - АДРЕСА_2 .

Єдиним для позивача способом стати повним володільцем своєї частини будинку без будь-яких прив`язок та обмежень до частини будинку відповідача є припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на окремо виділене домоволодіння. У такий спосіб він зможе зареєструвати право власності на нерухоме майно.

Оскільки вирішення вказаних правовідносин у позасудовому порядку неможливе, позивач звернувся до суду із вказаними вимогами. У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позовні вимоги визнає.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Сторони є співвласниками житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 .

Документом, що посвідчує право власності позивача на 1/2 частину вказаного житлового будинку є Договір купівлі-продажу житлового будинку № 141 від 18.12.1991 року.

Відповідачу ОСОБА_2 , належить 1/2 частка вказаного житлового будинку літ. А, що має адресу: АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку № 137 від 17.12.1991 року.

Будинок з моменту побудови, а саме 1979 році є із відокремленими частинами. Так з технічної документації на будинок, що була виготовлена 25.09.1991 року вбачається суцільна стіна між виділеними частинами будинку, окремі входи, коридори. Крім цього адреси зазначені різні: АДРЕСА_3 та 13. На даний час жодних змін в будинку та господарських будівлях не здійснено, територія подвір`я позивача чітко визначена і розділена огорожею. Будинки розташовані на окремо визначених земельних ділянках, мають автономне опалення, індивідуальні прилади обліку електроенергії, вода та газопостачання. Окремі вводи вказаних комунікацій підведені та розташовані на земельних ділянках, наданих для обслуговування позивача та відповідача житлових будинків, сторони не ведуть спільного господарства. Даний факт підтверджується довідкою Великоолександрівської селищної військової адміністрації № 635 від 29.02.2024 року.

Крім того, частина будинку позивача має окрему систему газопостачання з виділеним на будинок особовим рахунком НОМЕР_1 , окрему систему енергопостачання з особовим рахунком НОМЕР_2 . Водопостачання також проводиться по кожному господарству окремо.

Зміст позовних вимог, підстави позову та встановлені судом фактичні обставини свідчать про те, що між сторонами виникли цивільні правовідносини з приводу нерухомого майна, що врегульовані нижченаведеними положеннями цивільного законодавства. Згідно зі ст. ст. 321, 317, 319 ЦК України право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності спільною частковою власністю, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до положень ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд, проаналізувавши обставини та матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 355, 364, 367 ЦК України, ст. ст. 3,10, 12, 13, 141, 247, 263, 265, 354, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на виділену частку в цілому задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок по АДРЕСА_1 з відповідними надвірними будівлями та споруда.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на виділену йому частину житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в цілому як окреме індивідуально визначене нерухоме майно, а саме житловий будинок загальною площею 60,7 м 2 , житловою площею 37,5 м 2, допоміжною площею 12,0 м 2 та площею літніх, неопалювальних приміщень 11,2 м 2 з належними господарськими будівлями і спорудами.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на виділену їй частину житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в цілому як окреме індивідуально визначене нерухоме майно, а саме житловий будинок загальною площею 63,5 м 2 , житловою площею 43,9 м 2 , допоміжною площею 7,6 м 2 та площею літніх, неопалювальних приміщень 12,0 м 2 з належними господарськими будівлями і спорудами

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя __________________ Ірина ХОМИК