Справа № 632/2133/23
провадження № 2/632/220/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"19" червня 2024 р. м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі судді Библіва С.В., за участю секретаря Кузьменко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Первомайському Лозівського району Харківської області цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», уточнивши позовні вимоги звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03 вересня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір № 4717967 про надання споживчого кредиту відповідно до правил надання коштів у позику, втому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 53-ОД від 16.01.2020 року та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов договору сума кредиту складає 14 800,00 грн., строк кредиту 20 днів, дата повернення кредиту 23.09.2021 року. Строк кредиту може бути продовженим у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього договору. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконав надавши кредит в сумі 14 800,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки № НОМЕР_1 . Відповідно до п.1.5 кредитного договору Стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день застосовується в межах строку кредиту, вказаного п. 1.4 цього договору. У межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача відповідно до п. 4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася авто пролонгація, відповідно до п. 4.3 Договору. Станом на 23.09.2021 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала. Підпунктом 3 п. 5.1 кредитного договору передбачено, що ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача. 25.05.2022 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором, укладено договір факторингу №25-05/2022, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту відповідача, зазначену при укладенні кредитного договору, відповідного повідомлення. До ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у сумі 45732,00 грн. Також, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні витрати в розмірі 1195,55 грн. та три відсотки річних в розмірі 233,04 грн. станом на 23.02.2022 року та покласти на відповідача зобов`язання компенсувати позивачу витрати на судовий збір у розмірі 2 147,20 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Ухвалою від 26.02.2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та було призначене на 11 грудня 2023 року та відкладалось двічі у зв`язку з уточненням позовних вимог.

Представник позивача у судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки у судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає частково про, що зазначив у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних письмових матеріалів та доказів.

03 вересня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір № 4717967 про надання споживчого кредиту відповідно до правил надання коштів у позику, втому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 53-ОД від 16.01.2020 та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов договору сума кредиту складає 14 800,00 грн., строк кредиту 20 днів, дата повернення кредиту 23.09.2021 року.

Відповідно до п.1.6 договору метою кредиту є споживчі (особисті) потреби.

Згідно п.п.1.7.1, 1.7.2 п.1.7 договору орієнтовна реальна річна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 35610,29 %, за зниженою ставкою 16437,40 %. Відповідно до п.п.1.8.1, 1.8.2 п.1.8 договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 20 424,00 грн., за зниженою ставкою 19 580,40 грн.

Відповідач станом на дату звернення до суду не виконав своїх зобов`язань перед кредитором. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором.

Вищевказані умови кредитування визначені і в паспорті споживчого кредиту, Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), який 03 вересня 2021 року підписано між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором.

25.05.2022 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором, укладено договір факторингу № 25-05/2022, згідно з умовами якого, клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту відповідача, зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення. До ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 45732,00 грн.

Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст.ст.526,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України- договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У статті 3 ЗУ «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Також, статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Крім того, ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Таким чином, встановлено, що ТОВ «Авентус Україна» виконало свої обов`язки за електронним договором про надання споживчого кредиту від 03.09.2021 року та надало відповідачу кредит в сумі 14 800,00 грн., однак відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 45732,00 грн.

Позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача, на підставі до Договору факторингу № 25-05/2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем.

Позивачем надано суду письмову форму укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Авентус Україна» договору № 4717967 від 03.09.2021 року. У пункті 11 «Реквізити та підписи сторін» зазначено електронний підпис одноразовим ідентифікатором, а саме комбінація цифр і букв, згідно з положеннями ЗУ «Про електронну комерцію».

Будь-яких доказів на спростування того, що договір не був укладений в електронному вигляді, відповідачем не надано.

Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «Авентус Україна» виконало свої обов`язки за договором № 4717967 про надання споживчого кредиту від 03.09.2021 року, в той час як відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання.

За розрахунками позивача заборгованість перед ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» має складати в загальному розмірі 47 160,59 грн.

Суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Згідно п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, мають бути нараховані до 23 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання), а після, за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачкою не надано, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за договором № 4717967 про надання споживчого кредиту від 03.09.2021 року, у розмірі, що складає 47 160,59 грн., до якої входять інфляційні витрати та 3 % річних.

У позовній заяві позивач ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» просив стягнути на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн., що підтверджується Договором про надання правової допомоги № 10/07-2023 від 10.07.2023 року, звітом про надання правової допомоги від 10.07.2023 року, рахунком на оплату замовлення № 1679/11/12 від 11.12.2023 року, платіжним дорученням № 2026 від 12.12.2023 року про сплату 10000,00 грн. за адвокатські послуги, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Водночас, з врахуванням вимоги розумності і справедливості, що передбачені ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що така вартість правової допомоги є неспівмірною, зокрема, витрачено адвокатом за звітом на дану позовну заяву зі збором документів 10 годин є значно завищеною в часі та об`єму проведеної роботи, оскільки адвокат достеменно володіючи знаннями права та оформлюючи позовні заяви про стягнення заборгованості за кредитними договорами (однотипність справ), міг використати значно менше часу, а тому суд приходить до переконання про достатність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн. Крім того, відповідачем відповідно до вказаної статті заявлено клопотання про зменшення вказаної сумі витрат, яке, на думку суду є обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 89, 141, 247, 264-265 ЦПК України, суд,- У Х В А Л И В:

Позов ТОВ «Фінансовакомпанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 47 160,59 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» у сумі 2 147,20 грн. судового збору та за надання професійної правничої допомоги 3000,00 грн.

В іншій частині заявлених вимог про стягнення суми витрат за надання професійної правничої допомоги у задоволенні відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач - ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», 03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 .

Суддя: С. В. Библів