Провадження №2-др/369/143/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2024 року м. Київ

Києво-Святошинського районний суд Київської області у складі судді Янченка А.В. за участі секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача 1 ОСОБА_1 - адвоката Мамчика Дмитра Олеговича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 369/20419/23,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебувала цивільна справа № 369/20419/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області про усунення перешкод у користуванні правом власності.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.10.2024 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області про усунення перешкод у користуванні правом власності залишено без розгляду.

29.10.2024 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Мамчика Дмитра Олеговича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до вказаної заяви заявник просить стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.10.2024 заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Мамчика Дмитра Олеговича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 369/20419/23 повернуто заявнику без розгляду.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Мамчик Дмитро Олегович направив заяву від 01.11.2024 про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до вказаної заяви заявник просить стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн.

Від представника ОСОБА_2 - адвоката Бєляй Владислава Олеговича надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення від 02.12.2024.

Засідання у даній справі призначено на 10.12.2024 о 9:20.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Від представника ОСОБА_2 та представника Урсуляк Л.В. надійшли заяви про розгляд справи без участі сторін.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно ч. 6 ст. 142 ЦПК України, у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог ч.9 ст.141 цього Кодексу.

Згідно ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у разі необґрунтованих дій позивача, таких як зловживання процесуальними правами, виникнення спору внаслідок неправильних дій сторони.

Зловживання правами характеризуються умислом порушити порядок цивільного судочинства.

Відповідно до роз`яснень, які міститься у п.38 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст.ст. 55, 124 Конституції України, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Таким чином, за змістом ч. 5 ст. 142 ЦПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи, та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету обмеження прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Суд зазначає, що залишення заяви без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст.257 ЦПК України це форма закінчення справи без ухвалення рішення.

Саме по собі подання позову не є необґрунтованими діями позивача, оскільки це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, що не містить обмежень у його реалізації. Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст. ст. 55, 124 Конституції України, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Дії позивача ОСОБА_2 не можуть конкретизуватися як зловживання процесуальними правами, крім того, стороною відповідача не доведено, що ОСОБА_2 діяла умисно чим вчинила недобросовісні дії.

Разом з тим, заява представника відповідача не містить доводів і доказів необґрунтованості дій позивача, подання позову не може бути розцінено як необґрунтовані дії позивача, оскільки це його право, яке не містить обмежень у його реалізації. Під час розгляду справи судом не встановлено, що спір виник внаслідок неправильних дій позивача. Крім того, витрати на правову допомогу виникли у відповідача не внаслідок необґрунтованих дій позивача, а в порядку реалізації відповідачем своїх процесуальних прав.

Необґрунтовані дії позивача є єдиною підставою для покладення на позивача обов`язку компенсувати витрати, що здійснені відповідачем, як це передбачено ч. 5 ст. 142 ЦПК України.

Представником відповідача не надано суду належних доказів на підтвердження того, що позивачем було допущено зловживання процесуальними правами або того, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони, як то передбачено вимогами ч. 9 ст. 141 ЦПК України.

За таких обставин, заява про компенсацію судових витрат відповідача на правову допомогу не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 44, 133, 141, 142, 258, 260, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Мамчика Дмитра Олеговича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 369/20419/23 за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області про усунення перешкод у користуванні правом власності, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Повна ухвала складена: 17.12.2024 року.

Суддя А.В. Янченко