Справа № 639/3821/23
Провадження №6/639/139/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі:головуючого- судді Труханович В.В.,

за участю секретаря -Яременко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкова заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 січня 2024 року у цивільній справі № 639/3821/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання батька,

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2024 року заявник ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Мойсюка Андрія Миколайовича звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою про поворот виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 січня 2024 року у цивільній справі № 639/3821/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання батька, гідно якої просив суд постановити ухвалу про поворот виконання рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 11.01.2024 по справі №639/3821 /23 в частині стягнення судового збору у розмірі 1 073,60 грн. на користь держави; зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві повернути ОСОБА_1 стягнуті кошти за виконавчим провадженням №74333377 у розмірі 1 073,60 грн. судового збору, 369,00грн. мінімальних витрат виконавчого провадження та 107,36грн. виконавчого збору.

В обґрунтування заяви представник заявника посилається на те, що 11.01.2024 Жовтневим районним судом м.Харкова винесено рішення у справі №639/3821/23, зокрема суд ухвалив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн.60коп. 13.02.2024 ОСОБА_1 через представника подав апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.01.2024 по справі №639/3821/23. Ухвалою від 27.02.2024 провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.01.2024 по справі №639/3821/23 - відкрито. Таким чином, рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.01.2024 по справі №639/3821/23 не набрало законної сили. Харківським відділом державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 06.03.2024 було відкрито виконавче провадження №74333377 про примусове виконання виконавчого листа №639/3821/23 від 15.02.2024. 07.03.2024 заступнику начальника відділу Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Головко Віталію Леонідовичу представником ОСОБА_1 була подана заява про зупинення виконавчого провадження №74333377 на підставі ч. 1 ст.38 Закону України «Про виконавче провадження», на підтвердження чого є відмітка канцелярії на копії заяви. Однак, не зважаючи на те, що Заступник начальника відділу Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Головко Віталій Леонідович був повідомлений про оскарження рішення у суді апеляційної інстанції (27.02.2024 відкрито апеляційне провадження), а рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 11.01.2024 по справі №639/3821/23 не набрало законної сили - 14.03.2024 виніс постанову про закінчення виконавчого провадження та безпідставно стягнув з ОСОБА_1 на користь держави кошти у розмірі 1073,60 грн. судового збору, а також 369,00грн. мінімальних витрат виконавчого провадження та 107,36грн. виконавчого збору. 16.04.2024 Харківським апеляційним судом рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.01.2024 по справі №639/3821/23 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позивачу було відмовлено у задоволенні позовних.

У зв`язку з вищевикладеним заявник і звернувся до суду з заявою про поворот виконання рішення суду.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 червня 2024 року прийнято заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 січня 2024 року у цивільній справі № 639/3821/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання батькав провадження судді Труханович В.В. Призначено до розгляду в судове засідання.

13 червня 2024 року від Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві надійшли заперечення на заяву про поворот виконання рішення суду, згідно яких повідомили, що якщо позивач вважає, що кошти (в повному обсязі або частково) підлягають поверненню, то вимога про «зобов`язання Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві повернути ОСОБА_1 стягнуті кошти за виконавчим провадженням» є неправильним способом захисту, оскільки існує чітко законодавчо визначений механізм повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби) орган, що контролює справляння надходжень бюджету, засобами системи Казначейства формує подання в електронній формі згідно з додатком 1 до Порядку № 787 та подає його до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства.

Заява про повернення коштів з бюджету складається та подається платником до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, з платежу, який підлягає поверненню. Разом із заявою про повернення коштів з бюджету платником подається до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, оригінал або копія документа на переказ, або паперова копія електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

У пункті 6 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказам Міністерства Юстиції України від 02.04.2012 № 512/4 (у редакції наказу Міністерства Юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5) зазначено що, суми, яка підлягають перерахування на користь держави, при відсутності витрат виконавчого провадження та інших стягнень перераховуються до Державного бюджету України або місцевих бюджетів у порядку встановленому Державною казначейською службою України, а виконавчий збір - на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 № 106 «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» (далі - Постанова № 106) встановлено перелік податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету, який визначається відповідно до переліку кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Постановою № 106 повноваження щодо здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження державного бюджету за кодом класифікації доходів бюджету 22070000 «Виконавчий збір», а також ведення їх обліку в розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, покладено на Міністерство юстиції України.

3 огляду на це, правильним способом захисту права заявника є його звернення із заявою до органу, який контролює справляння надходжень бюджету, а у випадку відмови чи неотримання відповіді - звернутися до суду з вимогою про зобов`язання органу, який контролює справляння надходжень бюджету по рахунку на який було перераховано кошти подати до органу Казначейства відповідне подання. В задоволенні заяви ОСОБА_1 просили відмовити.

Сторони в судове засіданняне з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялися, від представника заявника адвоката Мойсюка А.М. надійшла заява про розгляд заяви без його участі та участі заявника, просив заяву задовольнити.

Частиною 10 ст. 444 ЦПК України встановлено, що заява про поворот виконання рішення розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Враховуючи викладене, суд вирішив розглянути справу за відсутності сторін, неявка яких не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом було встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 січня 2024 року по справі № 639/3821/23 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання батька задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти, як на утримання непрацездатного батька у розмірі 1/8 частини від всього заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 18 липня 2023 року і до зміни матеріального чи сімейного становища сторін.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 1 073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок)

Повний текс рішення суду складено 15.01.2024 (т. 1 а.с. 132-137).

19 лютого 2024 року виконавчий лист по справі № 639/3821/23 отримав позивач ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 139).

19 лютого 2024 року виконавчий лист по справі № 639/3821/23 направлено до Харківського ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для виконання в частині стягнення судового збору (т. 1 а.с. 143).

13 лютого 2024 року представником відповідача була подана апеляційна скарга на рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 січня 2024 року по справі № 639/3821/23 (т. 1 а.с.145-154).

Постановою Харківського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 січня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання батька відмовлено (т. 1 а.с. 227-231).

Постановою заступника Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 06 березня 2024 року відкрито виконавче провадження №74333377 про примусове виконання виконавчого листа №639/3821/23 від 15.02.2024 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1 073, 60 грн. (т. 2 а.с. 22-23).

Постановою заступника Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 06 березня 2024 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження постановлено стягнути з ОСОБА_1 мінімальні витрати у розмірі 369, 00 грн. (т. 2 а.с. 24).

Постановою заступника Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 06 березня 2024 року про стягнення виконавчого збору постановлено стягнути з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 107,36 грн.

Як зазначає представник заявника 07.03.2024 заступнику начальника відділу Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Головко Віталію Леонідовичу представником ОСОБА_1 була подана заява про зупинення виконавчого провадження №74333377 на підставі ч. 1 ст.38 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, не зважаючи на те, що Заступник начальника відділу Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Головко Віталій Леонідович був повідомлений про оскарження рішення у суді апеляційної інстанції (27.02.2024 відкрито апеляційне провадження), а рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 11.01.2024 по справі №639/3821/23 не набрало законної сили - 14.03.2024, виніс постанову про закінчення виконавчого провадження та безпідставно стягнув з ОСОБА_1 на користь держави кошти у розмірі 1073,60 грн. судового збору, а також 369,00грн. мінімальних витрат виконавчого провадження та 107,36 грн. виконавчого збору.

Постановою заступника Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 14 березня 2024 року закінчено виконавче провадження №74333377.

Згідно копії квитанції АТ КБ «Приватбанк», с ОСОБА_1 стягнуто Харківським ВДВС суму у розмірі 1 549,96 грн. за ВП №74333377 з виконання виконавчого документу, виконавчий лист № 639/3821/23 виданий 15.02.2024 Жовтневим районним судом м. Харкова (т. 2 а.с. 30).

Отже, судом достовірно встановлено, що з відповідача ОСОБА_1 стягнуто Харківським ВДВС суму у розмірі 1 549,96 грн. (яка складається з судового збору у розмірі 1 073, 60 грн., 369,00 грн. мінімальних витрат виконавчого провадження та 107,36грн. виконавчого збору) за ВП №74333377 з виконання виконавчого документу в частині стягнення судового збору, виконавчий лист № 639/3821/23 виданий 15.02.2024.

Представник заявника просив суд постановити ухвалу про поворот виконання рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 11.01.2024 по справі №639/3821 /23 в частині стягнення судового збору у розмірі 1 073,60 грн. на користь держави; зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві повернути ОСОБА_1 стягнуті кошти за виконавчим провадженням №74333377 у розмірі 1 073,60 грн. судового збору, 369,00грн. мінімальних витрат виконавчого провадження та 107,36грн. виконавчого збору.

В свою чергу, Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві заперечували щодо заяви про поворот виконання судового рішення посилаючись на те, що вимога про «зобов`язання Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві повернути ОСОБА_1 стягнуті кошти за виконавчим провадженням» є неправильним способом захисту, оскільки існує чітко законодавчо визначений механізм повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Суд з цього приводу зазначає наступне.

Поворот виконання рішення це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть полягає у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Відповідно до ч. 1-3, 5, 6, 9 ст.444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його не чинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Отже, поворот виконання рішення, якщо цього вимагає відповідач, можливий у будь-якому випадку, незалежно від того, в якому порядку (апеляційному, касаційному чи за нововиявленими обставинами) скасовано судове рішення.

Виняток становлять лише випадки, передбачені статтею 445 ЦПК України. Зокрема частиною 1 цієї статті передбачено, що у разі скасування за нововиявленими чи виключними обставинами рішень у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, поворот виконання допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтоване на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах. Друга група підстав недопущення повороту виконання рішення ґрунтується на менш суворих умовах, тому охоплює більшу категорію справ. Для цієї категорії справ не має значення, в якому порядку ухвалено те рішення, яким було скасовано інше виконане рішення. Ця категорія справ, щодо яких також не допускається поворот виконання рішення, визначається такими умовами: предметом спору є вимоги у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин; скасоване та виконане рішення ґрунтувалося на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Як вже було встановлено судом, рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 січня 2024 року по справі № 639/3821/23 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання батька задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти, як на утримання непрацездатного батька у розмірі 1/8 частини від всього заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 18 липня 2023 року і до зміни матеріального чи сімейного становища сторін.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 1 073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок)

З відповідача згідно вищевказаного судового рішення під час виконавчого провадження було стягнуто судовий збір 1 073,60 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення саме аліментів, тому до цієї категорії справ, відповідно ч. 2 ст. 445 ЦПК України, поворот виконання не допускається, окрім випадку, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Від так, під час розгляду судом заяви про поворот виконання рішення про стягнення аліментів окремим предметом доказування є ухвалення судом рішенням на підставі підроблених документів або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

В свою чергу, представником заявника не надано суду доказів того, що рішення суду було ухвалено на підставі підроблених документів або на завідомо неправдивих відомостях заявника.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги положення ст. 445 ЦПК України, суд вважає, що підстави для повороту виконання рішення суду відсутні.

Крім того, представник заявника просив повернути на його користь витрати пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій та виконавчого збору.

Поворот виконання рішення суду, як спосіб захисту майнових прав боржника (відповідача), передбачає повернення йому стягувачем (позивачем) лише тих грошових коштів, які були ним безпосередньо одержані за скасованим в подальшому рішенням суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Виконавчий збір, стягнутий з боржника в порядку, встановленому ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» відноситься до коштів виконавчого провадження (п.1 ч.1 ст.42 Закону України «Про виконавче провадження»).

Питання про стягнення з боржника виконавчого збору вирішується відповідною постановою державного виконавця (ч.4 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження»), а не рішенням суду.

Таким чином, стягнутий в процесі виконання рішення суду виконавчий збір не є тими грошовими коштами, які були стягнуті з боржника за рішенням суду, скасованим за наслідками апеляційного перегляду, а є коштами виконавчого провадження, які не підлягають поверненню в порядку повороту виконання рішення суду.

Подібний за змістом правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 31 березня 2021 року у справі №296/7644/17, який відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Крім того, згідно п.3 ч.1 ст.42 Закону України «Про виконавче провадження» до коштів виконавчого провадження належать стягнуті з боржника кошти на витрати виконавчого провадження.

За змістом ч.2 ст.42 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

За вказаних обставин, враховуючи, що питання повернення ОСОБА_1 стягнутих з нього під час виконавчого провадження коштів виконавчого провадження у виді витрат пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій в розмірі 369,00 грн. та витрат виконавчого збору в розмірі 107,36 грн. не підлягає вирішенню у порядку, передбаченому ст.444 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 січня 2024 року у цивільній справі № 639/3821/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання батькаслід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 43, 171, 258, 260, 353, 354, 444, 445, 446 ЦПК України,ст. 42 ЗУ «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 січня 2024 року у цивільній справі № 639/3821/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання батька- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 21.06.2024

Суддя В.В. Труханович