Справа № 485/409/24
Провадження №2/485/161/24
РІШЕННЯ

іменем України

04 квітня 2024 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Бодрової О.П.,

за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Снігурівка в залі суду справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа державний нотаріус Снігурівської державної нотаріальної контори Коваль Юлія Валеріївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

установив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

У лютому 2024 року ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом до Широківської сільської ради Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування поданого позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_4 . За життя ОСОБА_4 склав заповіт 19.09.2019 року за яким серед іншого, заповів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних долях земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Червонодолинської сільської ради.

06 лютого 2024 року позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус листом відмовив йому у прийнятті заяви, посилаючись на пропущений строк для прийняття спадщини.

Ураховуючи наведене та вважаючи, що шестимісячний строк для прийняття спадщини він пропустив з поважних причин через широкомасштабне вторгнення Російської Федерації на територію України 24 лютого 2022 року, й окупацію території Широківської сільської територіальної громади Миколаївської області, просив визначити йому додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 19 лютого 2024 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13 березня 2024 року замінено відповідача Широківську сільську раду Миколаївської області на належного відповідача ОСОБА_3 .

Пояснення учасників справи

Позивач та його представник у підготовче судове засідання не з`явилися, представник надала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій просить слухати справу у його відсутності, позов визнає.

Третя особа державний нотаріус у підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву, у якій просить слухати справу у її відсутності, при вирішенні позову поклалась на розсуд суду.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та, у відповідності до ч.2ст.247 ЦПК України, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За таких обставин, суд ухвалив слухати справу в підготовчому судовому засіданні.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною 1 статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд встановив, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 10 жовтня 2014 року, де в графі «батько» записано ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 22 лютого 2022 року Широківською сільською радою Миколаївської області, актовий запис № 4.

За життя ОСОБА_4 склав заповіт 19.09.2019 за яким серед іншого, заповів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних долях земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Червонодолинської сільської ради.

ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним за вказаною адресою на момент його смерті ніхто не проживав.

Спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилась.

Листом № 68/01-16 від 06.02.2024 ОСОБА_1 було роз`яснено про необхідність звернення до суду з позовом для поновлення його прав, у зв`язку із пропуском встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261, 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України).

Зважаючи на наведене, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд має досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18) та від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20) Верховний Суд зробив висновки про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Водночас, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Вирішуючи спори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суди мають враховувати, що прийняття спадщини є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини потрібними є волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Підставою для визначення судом додаткового строку для подання заяви є виключно наявність поважних причин, тобто таких, які безумовно унеможливлювали вчинення особою дій по прийняттю спадщини. Такі причини та обставини мають існувати об`єктивно, тобто незалежно від особистих уявлень спадкоємця чи сприйняття ним певних фактів. Встановлений законом шестимісячний строк є цілком розумним та достатнім для вчинення спадкоємцем юридично значимих дій щодо прийняття спадщини, а тому причини, які об`єктивно унеможливлювали вчинення дій щодо прийняття спадщини, мають існувати протягом усього цього строку, або принаймні його істотної частини з такими наслідками, щоб протягом решти строку спадкоємець об`єктивно не мав змоги реалізувати своє право на прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна першорядно стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач як на поважну причину пропуску строку на прийняття спадщини посилався на широкомасштабне вторгнення Російської Федерації на територію України 24 лютого 2022 року, тимчасової окупації території Широківської сільської територіальної громади Миколаївської області.

Згідно з ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язок доведення поважності пропущеного строку покладається на спадкоємця.

Строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 закінчився 19 серпня 2022 року, а із відповідною заявою про прийняття спадщини позивач 06 лютого 2024 року.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжувався і триває дотепер.

Відповідно до наказу Мінреінтеграції тимчасового окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" територія Снігурівської міської територіальної громади у період з 19 березня 2022 року по 11 листопада 2022 року, та територія Широківської сільської територіальної громади у період з 20 березня 2022 року по 11 листопада 2022 року, перебували під тимчасовою окупацією.

Таким чином, військова агресія Російської Федерації проти України, широкомасштабне вторгнення на територію України її військ 24 лютого 2022 року та окупація ними території за місцем знаходження спадкового майна, у сукупності свідчать про пропуск позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку з наявністю у неї об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини.

Враховуючи вищенаведені причини пропуску позивачем строку на прийняття спадщини, які суд вважає поважними, визнання позову відповідачем, за відсутності інших спадкоємців крім відповідача, суд вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог й надання позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відповідатиме принципам верховенства права та справедливості.

Отже, позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно п.6 ч.1ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

На прохання позивача, суд не стягує з відповідача понесені судові витрати.

На підставі викладеного, ст. 1261, 1270, 1272ЦК України та керуючись ст. ст.12,13,81,200,263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа державний нотаріус Снігурівської державної нотаріальної контори Коваль Юлія Валеріївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк тривалістю три місяці (з дня набрання законної сили даним судовим рішенням) для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 04 квітня 2024 року.

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач:

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: державний нотаріус Снігурівської державної нотаріальної контори Коваль Юлія Валеріївна.

Суддя О.П. Бодрова