РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Лутая А.М.

за участю секретаря судового засідання Жолоб К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та визнання права на завершення приватизації земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_3 у березні 2024року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та визнання права на завершення приватизації земельної ділянки, який обґрунтовує тим, що 26 липня 2000 року ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений заступником міського голови Устилузької міської ради Володимирського (бувшого Володимир Волинського району) Волинської області, за реєстровим номером № 21, і на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження: що все належне йому майно, з чого б воно не складалось, і де б воно не знаходилось, яке буде йому належати на день його смерті, і на яке він за законом матиме право, заповідає своїм синам ОСОБА_5 , ОСОБА_2 і ОСОБА_6 , в рівних частинах. Даний заповіт змінено і відмінено не було.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер в селі Залужжя Володимирського (бувшого Володимир Волинського) району Волинської області, після смерті якого відкрилася спадщина за заповітом на належне йому майно, яке складається: із земельних ділянок, загальною площею 2,20 гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Устилузької міської ради Володимирського (бувшого Володимир-Волинського) району Волинської області, житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , земельної ділянки, площею 0,25 гектарів, для обслуговування житлового будинку, яка згідно з рішенням сесії Устилузької міської ради Володимир Волинського району Волинської області від 29 липня 1997 року № 10/7, була безкоштовно передана у власність ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , у встановлений законом шестимісячний строк звернувся із заявою про прийняття спадщини до Володимирської (бувшої ВолодимирВолинської) державної нотаріальної контори Волинської області. Двоє інших спадкоємців за заповітом, а саме ОСОБА_2 і ОСОБА_6 у встановлений законом шестимісячний строк з моменту смерті свого батька ОСОБА_4 , також звернулися до Володимирської (бувшої ВолодимирВолинської) державної нотаріальної контори Волинської області, але із заявами про відмову від прийняття вказаної вище спадщини, в користь свого рідного брата ОСОБА_5 .

Після смерті ОСОБА_4 , син останнього, а саме ОСОБА_5 оформив на себе, в порядку спадкування за заповітом вказані вище земельні ділянки (паї), належні його батькові, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке додається до позову. А вказані вище житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , земельну ділянку, площею 0,25 гектарів, для обслуговування житлового будинку, яка згідно з рішенням сесії Устилузької міської ради Володимир Волинського району Волинської області від 29 липня 1997 року № 10/7, була безкоштовно передана у власність ОСОБА_4 , син останнього ОСОБА_5 не оформив на себе, за невідомих обставин.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 в селі Залужжя Володимирського району Волинської області, заповіту на належне йому майно і те майно яке він прийняв, в порядку спадкування за заповітом після смерті свого батька ОСОБА_4 , однак не дооформив його на себе за невідомих обставин, а саме на: вказаний вище житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , земельну ділянку, площею 0,25 гектарів, для обслуговування житлового будинку, яка згідно з рішенням сесії Устилузької міської ради Володимир Волинського району Волинської області від 29 липня 1997 року № 10/7, була безкоштовно передана у власність ОСОБА_4 , він не залишив, а тому після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому майно.

Позивач вказує, що вона - ОСОБА_3 належить до першої черги спадкоємців за законом і має право на успадкування майна, яке залишилося після смерті її чоловіка ОСОБА_5 , вважається такою, що прийняла спадщину за законом, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, дещо із майна належного її покійному чоловікові ОСОБА_5 вже оформила на себе, в порядку спадкування за законом.

У покійного ОСОБА_5 , є ще спадкоємець другої черги за законом, це рідний брат останнього ОСОБА_2 , однак останній на вказану вище спадщину не притендує.

Позивач зазнача, що в даний час у неї виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно після смерті покійного чоловіка ОСОБА_5 , однак у Володимирській державній нотаріальній конторі Волинської області їй роз`яснили те, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний вище житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, вказану вище земельну ділянку їй буде відмовлено, і вона не зможе реалізувати свого права, так як її покійний свекор ОСОБА_4 , її покійний чоловік ОСОБА_5 , за свого життя не виготовили правовстановлюючі документи на вказане вище будинковолодіння, вказану вище земельну ділянку, в зв`язку із смертю, а тому потрібне судове рішення про визнання права власності на вищевказане майно за законом, право на завершення приватизації, в порядку спадкування за законом за нею - ОСОБА_7 .

Зважаючи на викладене позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , який вона успадкувала за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на завершення приватизації та реєстрації права власності відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", на земельну ділянку, площею 0,25 гектарів, для обслуговування житлового будинку, яка згідно з рішенням сесії Устилузької міської ради Володимир Волинського району Волинської області від 29 липня 1997 року № 10/7, була безкоштовно передана у власність ОСОБА_4 , спадкоємцем якого за заповітом був син останнього ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 14.05.2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Позивач у підготовче засідання не з`явилася, просила проводити розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у підготовче засідання також не з`явився, подав суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову.

Враховуючи те, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Зважаючи на те, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами підготовчого провадження.

Суд, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків.

Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України), Законом України "Про нотаріат", іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218, ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною 1 статті 1225 ЦК України.

Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.

Як вбачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження №61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному.

Так, положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Згідно статті 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкодаємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкоємцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації.

Відтак, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі.

Частиною 1 ст.1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч.1 ст.1261 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року).

Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивача ОСОБА_5 . Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №23, та копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , який він успадкував після смерті свого батька ОСОБА_4 , але не оформив спадщину. Ці обставини підтверджуються копією заповіту ОСОБА_4 від 26.07.2000, копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 та витягом з погосподарської книги №24, відповідно до якого житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_4 .

Крім того, до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , входить право на завершення приватизації та реєстрації права власностіна земельну ділянку площею 0,25 гектарів, для обслуговування житлового будинку, яка згідно з рішенням сесії Устилузької міської ради Володимир Волинського району Волинської області від 29 липня 1997 року № 10/7, була безкоштовно передана у власність ОСОБА_4 , спадкоємцем якого за заповітом був син останнього ОСОБА_5 , яке спадкодавець не встиг реалізувати за життя.

Позивач ОСОБА_1 , відповідно до положень ст.ст.1261,1268 ЦК України, є спадкоємцем за законом першої черги та вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, що підтверджується копією будинкової книги. Дещо з майна належного її покійному чоловікові ОСОБА_5 вже оформила на себе, в порядку спадкування за законом, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.03.2023 року.

З дослідженої судом спадкової справи № 131/2022, заведеної 14 квітня 2022 року після смерті ОСОБА_5 , встановлено, що інших спадкоємців, окрім позивача, за законом чи за заповітом, які б прийняли спадщину, немає. Діти померлого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 відмовилися від прийняття спадщини, подавши нотаріусу відповідні заяви.

05 березня 2024 року позивач звернулася до нотаріуса щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка.

Проте, згідно листа державного нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області Хоми Ю.М. від 05.03.2024 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене вище спадкове майно, та запропоновано звернутися до суду.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

На підставі викладеного, суд вважає, що право позивача ОСОБА_1 на успадкування всіх прав та обов`язківпомерлого чоловіка ОСОБА_5 підлягає захисту в судовому порядку, оскільки через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона не може оформити спадкові права в нотаріальному порядку, тож вимоги про визнання за нею у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка права власності на житловий будинок та визнання права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку є цілком обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 142, 206, 265 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1216-1218,1297 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та визнання права на завершення приватизації земельної ділянки - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_7 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на завершення приватизації та реєстрації права власності відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", на земельну ділянку, площею 0,25 гектарів, для обслуговування житлового будинку, яка згідно з рішенням сесії Устилузької міської ради Володимир Волинського району Волинської області від 29 липня 1997 року № 10/7, була безкоштовно передана у власність ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 19.06.2024.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрований: АДРЕСА_3 .

Головуючий А.М. Лутай