Провадження №2/932/190/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2024 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

за участю секретаря судового засідання Рошошка Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, -

В С Т А Н О В И В:

18 жовтня 2023 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, подана через представника позивача адвоката Бартош-Стрельникову Т.М.

В обгрунтування позову позивач посилається на те, що у 2018 році він та ОСОБА_2 проживали спільно, однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В період сімейних стосунків у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З дня виписки з пологового будинку, а саме з 25.03.2018, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 проживали більше року за адресою АДРЕСА_1 . Після розірвання стосунків, враховуючи вік, дитина ОСОБА_4 залишився проживати разом із матір`ю за адресою АДРЕСА_2 . З кінця листопада 2021 року відповідачка почала відмовляти позивачу у зустрічах із дитиною, постійно почалися створюватися штучні перешкод з її боку стосовно неможливості нормального спілкування зі своїм сином. Позивач намагався мирним шляхом врегулювати даний спір, у тому числі було запропоновано укласти нотаріально посвідчений договір щодо його участі у житті сина, текст якого було надано відповідачці, проводилась зустріч з нею та її представником задля мирного вирішення ситуації, але все це лише приводило до конфліктів, оскільки вона перешкоджає та не бажає присутності батька в житті сина, штучно створює такі обставини, через які він не може нормально спілкуватися та зустрічатися з сином. Весь цей час батько дитини намагався налаготити нормальний зв`язок із сином, приймати участь у його вихованні, утриманні і розвитку та забезпечувати всім необхідним для нормального розвитку, однак це не завжди виходить через протиправну поведінку відповідачки. Зважаючи на перешкоди, які відповідачка створює, ОСОБА_1 був змушений звернутись до Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради з заявою про визначення способів участі у вихованні сина ОСОБА_5 . Розпорядженням голови Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради від 28.10.2022 №114 ОСОБА_1 визначено порядок участі у вихованні сина ОСОБА_6 , 2018 року народження, але і надалі відповідачкою продовжувались створюватися перешкоди для позивача щодо можливості спілкуватись та бачитись з сином та приймати участь у його житті. ОСОБА_2 вказане Розпорядження було оскаржене в судовому порядку, рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу по справі № 201/8718/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною було відмовлено в задоволенні позовної заяви. З 10.03.2022 по теперішній час ОСОБА_1 є військовослужбовцем та проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Представник позивача у позові зазначає, що ОСОБА_2 , скориставшись тим, що ОСОБА_1 знаходиться на службі та, не зважаючи на судовий спір, розгляд якого триває в Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська про визначення місця проживання дитини з батьком (справа № 201/145622), незаконним шляхом вивезла малолітнього ОСОБА_3 без дозволу батька дитини та Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, про що свідчить відповідь з відділення поліції №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 30.08.2023. Станом на сьогоднішній день ОСОБА_1 не відомо, де знаходиться дитина, невідомі реквізити рахунку, на які ОСОБА_1 міг би сплачувати аліменти на дитину та іншу допомогу, тому він змушений звертатись до суду для встановлення розміру аліментів та в подальшому через виконавчу службу направляти кошти на утримання дитини. ОСОБА_1 має бажання здійснювати контроль за використанням коштів саме на потребу дитини, а в разі нецільового витрачання аліментів він як платник аліментів має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з нього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 2833 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до повноліття дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2023 дану справу передано для розгляду за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 26.12.2022 року зазначена справа передана в провадження судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Кудрявцевій Т.О.

Ухвалою суду від 22.01.2023 було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

12.02.2024 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від представника відповідача надійшов Відзив на позовну заяву, в якому, зокрема, зазначено, що, починаючи з 2015 року ОСОБА_2 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_1 , від яких у них народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З моменту народження та по теперішній час їх спільна дитина постійно знаходиться та мешкає з відповідачем. Відповідач, як мати малолітнього сина ОСОБА_3 , усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, необхідного матеріального забезпечення для дитини (в тому числі купівля їжі та одежі для дитини, сплата дитячих гуртків, дитячого садочку та у подальшому школи, купівля ліків для дитини тощо, а також інші важливі для віку дитини матеріальні речі) вважає, що прожитковий мінімум, який збирається позивач сплачувати на спільну з нею дитину, тобто аліменти у розмірі 2833 грн., не покривають навіть мінімальних витрат на дитину. У Відзиві на позов відповідач в особі представника адвоката Ткаченко Д.В. просить постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

20.02.2024 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від представника позивача надійшли Заперечення на відзив на позовну заяву про стягнення аліментів, в яких представник позивача, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві, підтримала позовні вимоги та зазначила, що ОСОБА_2 знаходиться з дитиною за кордоном, але доказів щодо країни та адреси перебування дитини вона не надає. Крім цього, ОСОБА_1 є батьком не лише ОСОБА_7 , а ще трьох дітей, які перебува.ть на його повному утриманні, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . А отже розмір суми, визначеної в позовній заяві, відповідає розміру виплат, передбачених законодавством, а розрахунок, зроблений відповідачем, не відповідає чинному законодавству, тому позивач просить стягнути з нього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 2833 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до повноліття дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Проте, у наданій суду заяві представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути справу у її відсутності.

У наданій суду заяві представник відповідача вказав про те, що вимоги, викладені у відзиві на позовну заяву, підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, просить провести судове засіданні за відсутності відповідача та її представника.

Зважаючи на викладене, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши справу, ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено в судовому засіданні, в період перебування у фактичних шлюбних відносинах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 у них народився син ОСОБА_3 .

Вказане підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 12.04.2018 Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 459, з якого вбачається, що батьком дитини є ОСОБА_1 , а матір`ю є ОСОБА_2 .

Після припинення між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стосунків їх дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , залишився проживати разом із матір`ю ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 .

За твердженням у позові позивача, з кінця листопада 2021 року відповідачка почала відмовляти йому у зустрічах із дитиною, постійно почала створювати штучні перешкод у його спілкуванні з сином, в зв`язку з чим він був змушений звернутись до Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради з заявою про визначення способів участі у вихованні сина ОСОБА_5 .

26.10.2022 Управлінням-Службою у справах дітей Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради було складено Висновок від № 874/08-10171 «Про визначення ОСОБА_1 порядку участі у вихованні сина, ОСОБА_6 , 2018 р.н.».

27.10.2022 за № 155 Комісією з питань захисту прав дитини Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради було складено Рекомендацію «Про визначення ОСОБА_1 способів участі у вихованні сина, ОСОБА_3 ».

Розпорядженням голови Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради від 28.10.2022 №114-р ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначено способи участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким чином: кожний понеділок та кожну п`ятницю місяця та з 14-00 до 19-00 без присутності матері дитини, у місцях, які відповідають вікові дитини; перший та третій тиждень місяця з 10-00 суботи до 19-00 неділі без присутності матері дитини, у місцях, які відповідають вікові дитини; щороку з 01 червня по 15 липня дитина перебуває з батьком, без присутності матері дитини, у місцях, які відповідають вікові дитини.

Таким чином, вбачається, що між батьками дитини ОСОБА_7 існує спір щодо способу участі батька у вихованні дитини.

З Довідки від 29.09.2023, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 , вбачається, що з 01.05.2022 по теперішній час ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 є також батьком дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які за його твердженням перебувають на його утриманні.

Як зазначено у позові ОСОБА_1 та в письмовому запереченні проти Відзиву на позов, що ОСОБА_2 , не зважаючи на судовий спір, розгляд якого триває в Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська про визначення місця проживання дитини з батьком (справа № 201/145622), незаконним шляхом вивезла малолітнього ОСОБА_3 без дозволу батька дитини та Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, за кордон, в зв`язку з чим позивач звертався до правоохоронних органів з відповідною заявою. Як зазначає позивач, йому невідомо місце знаходження відповідачки з дитиною, не відомі реквізити рахунку, на які він міг би сплачувати аліменти на дитину та іншу допомогу, тому він змушений звертатись до суду для встановлення розміру аліментів та в подальшому через виконавчу службу направляти кошти на утримання дитини. Вказав, що він - ОСОБА_1 має бажання здійснювати контроль за використанням коштів саме на потребу дитини, а в разі нецільового витрачання аліментів він має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статте 181 СК України передбачено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину, а саме - с пособи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1). За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч.2).

Відповідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Так, Пленум Верховного Суду України у постанові від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вказав, що частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК. Якщо розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі, до договору треба включати умови про індексацію, як вимагає ч. 2 ст. 184 того ж Кодексу. Договір має бути укладений письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. У разі невиконання батьком (матір`ю) свого обов`язку за договором стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також положеннями ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України встановлено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Так, статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Позивач ОСОБА_1 у позові просить стягнути з нього на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 2833 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до повноліття дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У Відзиві на позов відповідач в особі представника адвоката Ткаченко Д.В., зокрема, зазначає, що аліменти у розмірі 2833 грн., які просить з себе стягнути позивач, не покривають навіть мінімальних витрат на дитину, та просить постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Разом з цим, зважаючи на вищевказані положення чинного законодавства, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, саме той з батьків, з ким дитина проживає, має право звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів з того з батьків, який проживає окремо від дитини.

Розглядом справи встановлено, що підтверджується матеріалами справи та про що зазначають учасники справи як в позові так і у Відзиві на позовну заяву, а також в письмовому Запереченні, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживає з матір`ю ОСОБА_2 і тому саме їй, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів, за законом надано право на звернення до суду з відповідним позовом до батька дитини, який проживає окремо від дитини, про стягнення аліментів на її утримання.

У цій же справі предметом судового розгляду є позов батька дитини - ОСОБА_1 , з яким дитина не проживає, пред`явлений до відповідачки ОСОБА_2 матері дитини, з якою проживає дитина, про стягнення з нього як батька на користь дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів, що не відповідає вищенаведеним положенням чинного законодавства України та є невірно обраним способом захисту.

Зважаючи на вказане, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину задоволенню не підлягають.

Що стосується викладеного у Відзиві на позовну заяву прохання ОСОБА_2 про постановлення судом рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, слід зазначити, що заявлення позовних вимог у Відзиві на позовну заяву статтею 178 ЦПК України не передбачено.

Разом з цим, ОСОБА_2 у разі порушення, невизнання або оспорювання її цивільного права, у разі проживання з нею дитини, має право звернутися з відповідним позовом до батька дитини про стягнення з нього аліментів на утримання дитини у визначені чинним законодавством порядку та в спосіб, з дотриманням положень ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, витрати по справі слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, - відмовити.

Витрати по справі віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Кудрявцева