УХВАЛА

20 червня 2024 року

м. Київ

справа № 642/7391/15-ц

провадження № 61- 8466ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 09 травня 2024 року у цивільній справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні (виконавчих листах) з примусового виконання заочного рішення у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ТОВ «Девелоп Фінанс» звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчих лист з виконання заочного рішення у справі № 642/7391/15-ц за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Свої вимоги заявник мотивував тим, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2016 року з ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість та звернуто стягнення на предмет іпотеки. 28 жовтня 2021 року АТ «Райффайзен Банк» здійснило уступку права вимоги на користь АТ «Оксі Банк», а 29 жовтня 2021 року АТ «Оксі Банк» здійснило уступку права вимоги до

ОСОБА_1 на користь ТОВ «Девелоп Фінанс» за кредитним договором та договором іпотеки. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2020 року було поновлено строк пред`явлення виконавчих листів до виконання. Виконавчі листи знаходяться у ТОВ «Девелоп Фінанс» і не пред`явлені до виконання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 17 січня 2024 року у задоволенні заяви ТОВ «Девелоп Фінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 09 травня 2024 року апеляційну скаргуТОВ «Девелоп Фінанс» задоволено частково. Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 17 січня 2024 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким заяву ТОВ «Девелоп Фінанс» задоволено. Замінено стягувача АТ «Райффайзен Банк» на його правонаступника ТОВ «Девелоп Фінанс» у виконавчих листах з примусового виконання заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2016 року у справі № 642/7391/15-ц за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

08 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного суду

від 09 травня 2024 року (повний текст якої складено 14 травня 2024 року),

і залишити в силі ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 17 січня 2024 року.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2010 року у справі № 2-1109/10 з неї було стягнуто борг за кредитним договором 52 514, 29 доларів США. Також, за позовом «ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2016 року було звернуто стягнення на нерухоме майно на суму 5 226 981,63 грн. Банк отримав виконавчий напис № 116 від 17 лютого 2020 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О. В. про звернення стягнення на будинок АДРЕСА_1 , що належить їй. Цей виконавчий напис було скасовано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 23 лютого 2023 у справі № 642/9053/21, та на підставі цього рішення закінчено виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса. Заявниця вважає, що апеляційний суд не врахував висновки, висловлені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21).

Згідно з частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про їх необґрунтованість.

У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин першої, другої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України, частиною першою якої встановлено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Тобто процесуальне правонаступництво передбачає перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку з цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України: 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Проте разом із тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом.

Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу.

Якщо строки звернення виконавчого документу до виконання пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2016 року № 642/7391/15-ц позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Звернуто стягнення на нерухоме майно на суму у розмірі 5 226 981,63 грн, що належить ОСОБА_1 на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Коссе Л. М. 14 липня 2006 року за реєстром

№ 2007, а саме: житловий будинок, АДРЕСА_1 .

Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів з продажу предмету іпотеки, на підставі статті 38 Закону України «Про іпотеку».

Надано право ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за рахунок продажу предмету іпотеки задовольнити свої вимоги та витрати пов`язані з реалізацією предмету іпотеки за кредитним договором № 014/1800/74/71861 від 14 липня 2006 року, що станом на 17 серпня 2015 року складало 239 229,79 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 17 серпня 2015 року становило 5 226 981,63 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2020 року було поновлено строк пред`явлення виконавчих листів до виконання та виправлено описку у рішенні суду.

28 жовтня 2021 року між АТ «Райффайзен Банк» та АТ «Оксі Банк» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-45, відповідно до якого

АТ «Райффайзен Банк» відступило АТ «Оксі Банк», а останнє набуло право

вимоги заборгованості за договорами кредиту, договорами забезпечення та іпотеки, в тому числі право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором

№ 014/1800/7471861.

У подальшому, 29 жовтня 2021 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Девелоп Фінанс» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-45-1, відповідно до якого АТ «Оксі Банк» відступило ТОВ «Девелоп Фінанс», а останнє набуло право

вимоги заборгованості за договорами кредиту, договорами забезпечення

та іпотеки, в тому числі право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором

№ 014/1800/7471861.

12 листопада 2021 року між АТ «Райффайзен Банк» та АТ «Оксі Банк» укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки (посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л. В.), за яким АТ «Райффайзен Банк» відступило АТ «Оксі Банк», а останнє набуло

право вимоги за іпотечними договорами, переліченими у додатку № 1 до цього договору - реєстрі іпотечних договорів.

24 листопада 2021 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Девелоп Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки (посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л. В.), за яким АТ «Оксі Банк» відступило ТОВ «Девелоп Фінанс», а останнє набуло

право вимоги за іпотечними договорами, переліченими у додатку № 1 до цього договору - реєстрі іпотечних договорів.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 23 лютого 2023 року

№ 642/9053/21 визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О. В. №116 від 17 лютого 2020 року про звернення стягнення на будинок АДРЕСА_1 , Рішення набрало законної сили.

Згідно з інформацією з Єдиного реєстру боржників, станом на 02 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_1 . ведеться три виконавчі провадження: два виконавчих провадження ведеться Холодногірсько-Новобаварським ВДВС у м. Харковіщодо стягнення виконавчого збору та стягнення витрат виконавчого провадження. Третє виконавче провадження ведеться приватним виконавцем

Близнюковим Ю. В. про стягнення коштів.

Відповідно до пункту 10-2 розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», у редакції Закону України від 15 березня 2022 року № 2129-ІХ, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

З огляду на те, що ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2020 року було поновлено строк пред`явлення виконавчих листів до виконання, врахувавши переривання строків пред`явлення виконавчих документів до виконання, а також дату звернення із заявою про заміну сторони у виконавчому документі (11 жовтня 2023 року), суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для заміни сторони у виконавчих листах.

Зі змісту касаційної скарги та оскарженої постанови апеляційного суду, яка прийнята за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції, не виявлено порушення судом апеляційної інстанцій норм Закону України «Про виконавче провадження», ЦПК України. Правильність застосування апеляційним судом вказаних вище норм права не викликає розумних сумнівів.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись частинами першою, другою статті 389, частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 09 травня 2024 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні (виконавчих листах) з примусового виконання заочного рішення у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович