У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дегтяренко К.С., розглянувши заяву представника позивача Державної установи «Центр інфраструктури та технологій Міністерства внутрішніх справ України» Чулкова Антона Павловича про забезпечення позову в цивільній справі № 308/10773/24 за позовною заявою Державної установи «Центр інфраструктури та технологій Міністерства внутрішніх справ України» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , про відшкодування завданих збитків,-

встановив:

ДУ «Центр інфраструктури та технологій Міністерства внутрішніх справ України» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , про відшкодування завданих збитків у розмірі 802 570,00 грн..

17 грудня 2024 року надійшла заява представника позивача Державної установи «Центр інфраструктури та технологій Міністерства внутрішніх справ України» Чулкова А.П. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, власником якого є відповідач за вказаною позовною заявою.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначає наступне, розмір збитків, які підлягають стягненню із Відповідача, складає 802 570 грн. 00 коп., ДУ ЦІТ МВС України вважає, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, адже ОСОБА_1 працює водієм (відповідно до відомостей протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 095426 від 27.02.2024, копію якого долучено до позовної заяви), а за даними Державної служби статистики України середньомісячна заробітна плата у сфері транспорту за січень-червень 2024 року складає 20 037,00 грн (посилання:https://www.ukrstat.gov.ua/operativ/operativ2022/gdn/Zarp/Zarp_ek_p2024_ue.xlsx).

Зазначеної заробітної плати недостатньо для відшкодування збитків у розмірі 802 570,00 грн..

Згідно з інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником житлового будинку загальною площею 120 м2, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний № 209) та земельної ділянки з кадастровим номером :18:003:0024, загальною площею 0,25 га (реєстраційний № 209).

Відповідно до відомостей Державного земельного кадастру нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :18:003:0024 складає 4338895 грн. 87 коп., а ринкова вартість будинку у с.Катериничі, Городоцького р-ну, Львівської області, площею менше ніж у відповідача, а саме 85,1 кв.м.,складає 914014 грн. 00 коп.

Представник позивача зазначає, що з метою попередженням умисних дій Відповідача, спрямованих на затягування або унеможливлення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, виникає необхідність у забороні відчуження зазначеного нерухомого майна відповідача.

Представник позивача вважає, що у даному випадку слід вжити заходи забезпечення позову, а саме постановити ухвалу про заборону ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відчужувати належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме житловий будинок загальною площею 120 м2, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний № 209) та земельну ділянку з кадастровим номером :18:003:0024, загальною площею 0,25 га (реєстраційний № 209).

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, ч.2 ст.247 ЦПК України, сторони у судове засідання не викликалися, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного.

Відповідно роз`яснень Верховного суду України, викладених у п.1 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 р., єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Виходячи з аналізу даної норми закону, під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити, і такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Згідно ч.1 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

У відповідності до ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Відповідно до частин 5-7 статті 153 Цивільного процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про що постановити ухвалу, в якій зазначити вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішити питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідності вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Беручи до уваги предмет даного позову, наведені докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, їх розумність та адекватність, наявність зв`язку між заходом до забезпечення позову та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, зокрема шляхом попередження можливого вибуття житловий будинок загальною площею 120 м2, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний № 209) на користь третіх осіб, суд вважає за можливе вжити заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на вказаний об`єкт нерухомості, шляхом обмеження права розпорядження таким та забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного житлового будинку.

Що стосується вимоги заявника в частині накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :18:003:0024, загальною площею 0,25 га (реєстраційний № 209), суд зазначає наступне.

Представник позивача в заяві про забезпечення позову, що відповідно до відомостей Державного земельного кадастру нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :18:003:0024 складає 4338895 грн. 87 коп., а ринкова вартість будинку у с.Катериничі, Городоцького р-ну, Львівської області, площею менше ніж у відповідача, а саме 85,1 кв.м.,складає 914 014 грн. 00 коп.

Враховуючи вищевикладене, заява про забезпечення позову в частині накладення заборони на відчуження майна не підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки даний вид забезпечення позову є неспівмірним із заявленими позивачем вимогами та може призвести до порушення прав і законних інтересів відповідача.

При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову за результатами розгляду зазначеного клопотання не є вирішенням спору по суті без фактичного його розгляду судом. Вжиття заходів забезпечення позову, у даному випадку, суд вважає вимушеним заходом, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити виконання рішення суду через відчуження майна відповідачами.

Судом не встановлено підстав, визначених частиною третьою статті 154 ЦПК України для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.151-153, 260 ЦПК України, -

постановив:

Заяву представника позивача Державної установи «Центр інфраструктури та технологій Міністерства внутрішніх справ України» Чулкова Антона Павловича про забезпечення позову в цивільній справі № 308/10773/24 задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною на житловий будинок загальною площею 120 м2, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний № 209), що належить на праві власності ОСОБА_1 .

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Позивач: Державна установа «Центр інфраструктури та технологій Міністерства внутрішніх справ України» (), місцезнаходження: 03151, м.Київ, вул. Волинська, 26;

Відповідач 1: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

Копію ухвали направити для виконання до Городоцький відділ державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (81500, Львівська область, Львівський район, м. Городок, вул.Львівська, 1а) і учасникам справи для відома.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та підлягає негайному виконанню.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Дегтяренко К.С.