Справа №521/444/24
Провадження №2/521/2509/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Бодрухіної К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини від усіх доходів щомісячно, але не менше ніж 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позов обґрунтований наступними обставинами.

З 10.07.2015 року по 19.10.2023 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу є спільна малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина сторін проживає та перебуває на утриманні позивача ОСОБА_1 . Дитина сторін є інвалідом з дитинства в зв`язку із порушенням слуху, тому позивачу важко без допомоги відповідача забезпечувати потреби дитини. Позивач зазначає, що відповідач є військовим пенсіонером, орієнтовно розмір його пенсії складає 21 000 грн., інших неповнолітніх дітей та утриманців він не має, проблеми зі здоров`ям у відповідача також відсутні. З огляду на інвалідність дитини, позивач вважає можливим стягнути з відповідача 1/3 частину від усіх його доходів.

29 квітня 2024 року відповідач подав до суду відзив на позов, в якому просив призначити розмір аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_3 в розмірі 1598 грн. У відзиві зазначено, що ОСОБА_2 , є військовим пенсіонером, інвалідом другої групи, постійно потребує лікування, через стан здоров`я не може додатково працювати, має кредитні зобов`язання перед банками, які виникли ще під час перебування у шлюбі із позивачем ОСОБА_1 та які мали б розцінюватись як спільно-сумісні, однак позивач жодних зобов`язань не виконує. Кредитні кошти, які були отримані відповідачем, були витрачені на придбання трьох професійних швацьких машинок, які перебувають у власності позивача.

Після розірвання шлюбу та по даний час відповідач щомісячно надавав позивачу на утримання спільної дитини грошові кошти у сумі 5000 гривень, та жодним чином не ухилявся від батьківської відповідальності. Розмір аліментів, про стягнення яких просить позивач, на думку відповідача, є необґрунтованим, вимога про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/3 частки з усіх доходів відповідача на утримання дитини не підтверджена належними і допустимими доказами та суперечить нормам чинного законодавства. Позивач не надала належних та допустимих доказів, які б свідчили про матеріальне становище відповідача та спроможність сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. Враховуючи вищенаведене, відповідач не відмовляється від утримання своєї неповнолітньої дитини, однак, вважає необхідну, достатню для забезпечення потреб сина та таку, яку має можливість сплачувати суму аліментів в розмірі 1598 гривень.

Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, вивчивши позовну заяву та відзив на позов, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити частково з наступних підстав.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони виникли в зв`язку із обов`язком батьків утримувати дитину, а тому регулюються Главою 15 СК України.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 липня 2015 року, який, заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2023 року у справі № 521/17676/23 розірвано (а. с. 9-10).

Від шлюбу у сторін є спільна малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видане 03 червня 2016 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а. с 5).

Встановлено, що дитина сторін зареєстрована та проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 (а. с. 6).

Відповідно до медичного висновку № 40/2018 року від 18 червня 2018 року про дитину-інваліда віком до 18 років ОСОБА_3 , 2016 року народження страждає на порушення слуху зі звукосприйняття з обох сторін. Двобічна сенсоневральна туговухість 4 ст. глухота 80-90 дб. (а. с. 7).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення в Малиновському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та отримує державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю у сумі 2881,60 грн. з 18.06.2018 по 20.05.2034 роки, що підтверджується копією довідки № 2159 від 13.02.2023 року (а. с. 8).

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина для забезпечення достатнього рівня його життя та розвитку.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Так, згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Обґрунтовуючи свої заперечення проти позову в частині суми аліментів, відповідач посилається на те, що він є інвалідом другої групи, постійно потребує лікування, через стан здоров`я не може додатково працювати, має кредитні зобов`язання перед банками, які виникли ще під час перебування у шлюбі із позивачем ОСОБА_1 та які мали б розцінюватись як спільно-сумісні, однак позивач жодних зобов`язань не виконує. Кредитні кошти, які були отримані відповідачем, були витрачені на придбання трьох професійних швацьких машинок, які перебувають у власності позивача. Після розірвання шлюбу та по даний час відповідач щомісячно надавав позивачу на утримання спільної дитини грошові кошти у сумі 5000 гривень.

На підтвердження вказаних обставин відповідачем надано виписка із історії хвороби ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 із встановленим діагнозом онкологічне захворювання (а. с. 22), довідка до акту огляду МСЕК, про встановлення відповідачу другої групи інвалідності безстроково (а. с. 24), документи, на підтвердження отримання кредиту 26 травня 2019 року в період перебування у шлюбі з позивачем (а. с.52-53), виконавчий напис нотаріуса про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 7551,82 грн. (а. с. 59), довідки про рух коштів на рахунку на підтвердження добровільного перерахунку допомоги на утримання дитини (а. с. 34-38, 39-51).

Згідно з частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки дитина сторін проживає разом з матір`ю, так як відповідач є її батьком та на нього покладено однаковий з позивачем обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, суд вбачає підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

Разом із цим, задовольняючи позов частково, суд приймає до уваги доводи відповідача про незадовільний стану його здоров`я, так як надана до суду медична документація свідчить про те, що захворювання відповідача створює стійкий розлад функцій організму та носить безстроковий характер. При визначенні розміру аліментів суд також враховує наявність кредитних зобов`язань, які виконує відповідач по кредитах, наданих йому в період перебування у шлюбі із позивачем в 2019 році.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що син сторін, потребує матеріальної допомоги, тому вважає достатнім та справедливим стягнення аліментів на утримання сина в розмірі частини від усіх видів доходів щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду, тобто з 11 січня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183, 192 СК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 258-259, 267, 268, 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду, тобто з 11 січня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допустити негайне виконання рішення, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 12 червня 2024 року.

Суддя: Ю.В. Тополева