16.12.2024 Справа № 756/3847/24
Ун. №756/3847/24
Пр. №2-з/756/197/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання недійсним договору іпотеки,

в с т а н о в и в:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у якому просив: витребувати від ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ; виключити запис про право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 шляхом його припинення; визнати недійсним договір іпотеки від 28.12.2018 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т.В. та виключити запис про витребування майна з чужого незаконного володіння; визнати недійсним договір іпотеки від 28.12.2018 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т.В. та виключити запис про обтяження шляхом його припинення.

В обґрунтування позову вказував, що з 17.03.2006 року є власником квартири АДРЕСА_1 у якій постійно проживає та зареєстрований. У 2024 році маючи намір продати вказане помешкання, ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса, який повідомив про те, що квартира була переоформлена на іншу, невідому позивачу особу - ОСОБА_3 .

За твердженням позивача він не мав жодних цивільно-правових та будь-яких інших відносин із ОСОБА_5 , тобто не укладав із ОСОБА_3 будь-яких договорів зокрема договір купівлі-продажу від 19.12.2007, хто і, де ця особа знаходиться йому невідомо.

На переконання ОСОБА_1 квартира вибула з його володіння неправомірно та поза його волею.

Окрім цього, позивачу стало відомо, що його квартира стала предметом іпотеки, на підставі договору іпотеки від 28.12.2018 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т.В., номер запису в реєстрі 2409, за яким ОСОБА_3 в якості Іпотекодавця передала ОСОБА_4 у якості іпотекодержателя квартиру АДРЕСА_1 .

У зв`язку з цим просив про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28.03.2024 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28.03.2024 року забезпечено позов та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3 ..

У грудні 2024 року представником позивача до суду також подано заяву про забезпечення доказів шляхом витребування у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформації про перетин Державного кордону України громадянкою України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 01.12.2007 по 29.12.2018 року та чи перебувала вона на території України 19.12.2007 і 28.12.2018 років, а також інформації про перетин Державного кордону України громадянином України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 01.01.2018 по 29.12.2018 року та чи перебував він на території України 28.12.2018 року. В своїй заяві заявник вказує на те, що обидва відповідачі зареєстровані на тимчасово окупованій території, а саме у м. Луганськ. Їх місце знаходження невідоме, для підтвердження їх місця перебування на час вчинення оспорюваних договорів на території України, а тому є необхідність витребування інформації від Державної прикордонної служби України.

Заява про забезпечення доказів мотивована тим запитувана інформація є інформацією з обмеженим доступом і не може бути отримана на запит адвоката.

Відповідно до ч.ч. 5,6 ст. 118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Вивчивши та перевіривши матеріали заяви про забезпечення доказів суд приходить до висновку про необхідність відмовити у її задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вимоги до заяви про забезпечення доказів встановлені ст. 117 ЦПК України.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що у вказаній заяві, мають бути зазначені: обставини, що можуть бути підтверджені доказами, які необхідно забезпечити. Ці обставини повинні належати до предмета доказування у справі; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим; справа для якої потрібні ці докази, або з якою метою потрібно їх забезпечити. Крім того, у заяві потрібно обґрунтувати обставини, які не залежать від волевиявлення особи чи перебувають поза межами її контролю чи правомірного впливу і які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим.

При цьому, подана заява не містить доводів та зазначення підстав припускати, що вказані засоби доказування можуть бути втрачені або збирання і подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим та їх вирішення є неможливим в процесі розгляду справи і доцільним без з`ясування позиції сторін та їх наявності як таких.

На думку суду відомості, про перетин державного кордону України фізичною особою ОСОБА_3 , в період з 01.12.2007 по 29.12.2018 року та інформації чи перебувала вона на території України 19.12.2007 і 28.12.2018 років, а також інформації про перетин Державного кордону України громадянином України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 01.01.2018 по 29.12.2018 року та чи перебував він на території України 28.12.2018 року не стосуються у повній мірі предмету доказування у даній справі та виходять за межі обґрунтування позовних вимог.

В зв`язку з вищенаведеним та керуючись ст.ст. 116, 117, 118 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення доказів - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Шевчук