Справа № 697/1320/24
№ пров. 2-з/697/10/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2024 р.

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Колісник Л.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник адвокат Крилов Денис Анатолійович про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Перший український міжнародний банк», третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

19.06.2024 ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник адвокат Крилов Д.А. звернулася до суду з позовом до АТ «Перший український міжнародний банк», третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного округу Київської області Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного округу Київської області Грисюк О.В. від 12.05.2021 за № 6732, яким стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість в сумі 25318 грн 23 коп та стягнути з відповідача судові витрати.

Крім цього, до позовної заяви було долучено заяву позивача, подану його представником про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 65701700, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного округу Київської області Грисюк О.В. від 12.05.2021 за № 6732, на час розгляду справи.

Вказана заява мотивована тим, що предметом поданого до суду позову є визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного округу Київської області Грисюк О.В. від 12.05.2021 за № 6732 таким, що не підлягає виконанню.

Заявник вважає, що заявлений захід забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, є взаємопов`язаним з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з положеннями статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», застосовується як джерело права, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову, невжиття яких може призвести до утруднення виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має звернутися до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов, серед іншого, забезпечується: зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При розгляді питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги як права позивача, на захист яких вжито заходів забезпечення позову, так і права інших учасників процесу, права яких можуть бути порушені застосовуваними заходами.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Аналізуючи наведені процесуальні норми, обставини справи, вбачається, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у справі.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку є видом забезпечення позову, який є співмірним із заявленими позовними вимогами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 1 статті 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що 12.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного округу Київської області Грисюк О.В. вчинений виконавчий напис № 6732, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованість в сумі 25318 грн 23 коп.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А., від 07.06.2021 відкрито виконавче провадження за № 65701700 з виконання виконавчого напису № 6732 виданого 12.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного округу Київської області Грисюк О.В. 08.09.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості в сумі 25318 грн 23 коп.та основної винагороди приватного виконавця в сумі 2531 грн 82 коп.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову по даній цивільній справі є оскарження виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, як такого, що на думку позивача, вчинений з порушенням закону.

Враховуючи викладене, суд пересвідчився в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Отже, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам третьої особи із самостійними вимогами, захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, а для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль.

Заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Суд не вбачає підстав застосування зустрічного забезпечення позову.

При розгляді справи суд, у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховує висновок про застосування норм права, викладений в постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 у справі № 6-605цс16, відповідно до якого, статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Європейський суд з прав людини у рішення від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Суд вважає, що вжиття зазначених заходів забезпечення позову забезпечить збереження майна відповідача до вирішення справи по суті та збалансованість інтересів сторін, оскільки існує зв`язок між визначеним предметом спору і заходами до забезпечення позову, і заходи забезпечення позову є адекватними позовним вимогам, на забезпечення яких вони вживаються та спрямовані на попередження порушень прав і охоронюваних законом інтересів позивача і забезпечення виконання рішення суду, а тому суд вважає за необхідне заяву позивача про забезпечення позову задовольнити.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник адвокат Крилов Денис Анатолійович про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Перший український міжнародний банк», третя особа без самостійних вимог: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 65701700, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксаною Анатоліївною на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного округу Київської області Грисюк Олени Василівни від 12.05.2021 за № 6732 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості в сумі 25318 грн 23 коп.та основної винагороди приватного виконавця в сумі 2531 грн 82 коп, до набрання рішенням суду законної сили.

Копію ухвали направити:

- заявнику - для пред`явлення до виконання;

- іншим учасникам справи - для відому.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Л . О . Колісник