З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"06" червня 2024 р. Справа № 596/459/23
Провадження № 2/596/20/2024
Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді Цвинтарної Т.М.
при секретарі судового засідання Рудніцькій О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом представника публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» - Слісаренко Людмили Леонідівни до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -
На даний час відповідачі ухиляються від виконання даного зобов`язання, на направлення вимоги не реагують і заборгованість не погашають, що є порушенням законних прав позивача.
А тому, позивач просить задовольнити заявлені позовні вимоги та стягнути з відповідачів солідарно 3% річних за кредитним договором №100-ф/08 в розмірі 13 702,78 доларів США за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року та судові витрати у розмірі 7516,37 грн..
Представник позивача ПАТ АБ «Укргазбанк» - Слісаренко Л.Л. в судове засідання не з`явилася, проте, надіслала до суду клопотання про проведення судового засідання у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просила задовольнити їх в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися. Про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. Станом на день розгляду справи відповідачі відзивів не подали, від них не надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також не подано відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 27.02.2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №100-ф/08, згідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 90 000,00 доларів США зі платою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,5 % річних, що підтверджується копією кредитного договору №100-ф/08 від 27.02.2008 року.
27.02.2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договори поруки №100-ф/08-р1 та №100-ф/08-р2, відповідно за якими вони несуть солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за невиконання зобов`язань по кредитному договору в повному об`ємі, в тому числі сплати неустойки, штрафи, пені (п.1.2, 1.3), що підтверджується копіями договорів поруки №100-ф/08-р1 та №100-ф/08-р2 від 27.02.2008 року.
Згідно копії рішення Апеляційного суду м. Києва від 06.02.2013 року, стягнуто солідарно з відповідачів на користь АБ «Укргазбанк» заборгованість по кредиту в сумі 107 796,03 дол. США та 142 335,51 грн. пені.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048цього Кодексу.
Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).
У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).
Так, як вбачається із розрахунку заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором №100-ф/08 від 27.02.2008 року, всього заборгованість за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних) за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року становить 13 702,78 дол. США.
Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У пункті 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12-ц (14-10цс18) зазначено, що «після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року в справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) вказано, що «у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості.
У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу.
За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання.
Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.
Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання».
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Частиною перша статті 13 ЦПК України визначає, що основною засадою цивільного судочинства є диспозитивність цивільного судочинства, відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
В судовому засіданні встановлено, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 06.02.2013 року, стягнуто солідарно з відповідачів на користь АБ «Укргазбанк» заборгованість по кредиту в сумі 107 796,03 дол. США та 142 335,51 грн. пені і це рішення є преюдиційним судовим рішенням при вирішенні судом спору про стягнення боргу за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором на підставі частини другої статті 625 ЦК України, який слід визначати у іноземній валюті - доларах США, оскільки цим преюдиційним судовим рішенням заборгованість відповідачів перед позивачем Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» була визначена саме в доларах США, без зазначення еквіваленту в національній валюті.
За встановлених судом обставин, вимога позивача про стягнення з відповідачів 3% річних від простроченої суми грошового зобов`язання за кредитним договором підлягає стягненню саме у іноземній валюті - доларах США, таке рішення набрало законної сили і обставини, встановлені цим рішенням, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи.
Так, позивачем надано суду розрахунок заборгованості, проведений за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року, виходячи з початкової суми заборгованості у розмірі 107 796,03 дол. США, зафіксованої рішенням суду, згідно якого з відповідача підлягають до стягнення 3 % річних у розмірі 13 702,78 дол. США.
З 17 березня 2022 року набрав чинності пункт 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Вимоги Банку про застосування ст. 625 ЦК України заявлені за період, який не стосується періоду дії в країні воєнного стану.
За наведених вище обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року у розмірі 3% річних від простроченої суми грошового зобов`язання 13 702,78 дол. США.
Щодо розподілу судових витрат по справі, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів солідарно слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 7 516,37 грн..
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 610, 611, 623, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 12, 13, 81, 141, 263 - 265, 280 ЦПК України, суд,-
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» судовий збір в розмірі 7 516 (сім тисяч п`ятсот шістнадцять) гривень 37 коп..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне заочне рішення складено 17 червня 2024 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Т.М. Цвинтарна