КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/3017/2024 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Миголь А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2023 року

у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -

установив:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Скаргу обґрунтовував тим, що 28 листопада 2013 року державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 по виконанню виконавчого листа №2/357/5780/13, виданого 15 жовтня 2013 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 305459,07 грн.

В даному виконавчому провадженні державним виконавцем було накладено арешт на його майно - ВП НОМЕР_1 від 15 лютого 2021 року.

06 квітня 2023 року виконавчий документ було повернуто державним виконавцем на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

03 липня 2014 року державним виконавцем міського відділу ДВС було відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 на виконання виконавчого листа №2/357/1236/14, виданого 10 червня 2014 року Білоцерківським міськрайсудом про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 14382,94 грн.

В даному виконавчому провадженні винесено дві постанови про арешт його майна.

10 лютого 2021 року державним виконавцем повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

05 вересня 2023 року він звернувся до Білоцерківського відділу ДВС з проханням повідомити про стан виконавчих проваджень.

13 вересня 2023 року йому надано відповідь про перебування на виконанні ВП НОМЕР_1 про стягнення заборгованості з нього, ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» та про завершення вказаного виконавчого провадження через повернення виконавчого документа стягувачу.

Між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» досягнуто домовленість про прощення частини боргу та сплати залишку за кредитними угодами, в результаті чого банком видано довідку від 21 серпня 2023 року про відсутність заборгованості перед банком.

Ним було подано до відділу ДВС заяву про зняття обтяжень, проте відповіддю, яка надійшла на його електронну адресу, було відмовлено у задоволенні заяви та знятті обтяжень.

Вказана відмова створює йому перешкоди у вільному розпорядженні своїм майном.

Просив суд, визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), щодо не зняття обтяження з усього нерухомого майна і арешту з грошових коштів у виконавчих провадженнях НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

Зобов`язати посадових осіб Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти обтяження, а саме: номер запису про обтяження 40555553 (спеціальний розділ), вид обтяження: арешт нерухомого майна, опис предмета обтяження: все майно боржника, накладений постановою про арешт майна боржника, серія та номер: ВП НОМЕР_1 від 15 лютого 20221 року, видавник: Білоцерківський міський відділ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), особа, майно/права, якої обтяжуються: ОСОБА_1 , зняти арешт з грошових коштів, який був накладений постановами від 15 лютого 2021 року у ВП № НОМЕР_1, від 27 березня 2020 року та від 10 грудня 2021 року у ВП НОМЕР_2.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2023 року зазначену вище скаргу задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність посадових осіб Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), щодо не зняття обтяження з усього нерухомого майна і арешту з грошових коштів у виконавчих провадженнях №№ НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

Зобов`язано посадових осіб Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти обтяження, а саме: номер запису про обтяження 40555553 (спеціальний розділ), вид обтяження: арешт нерухомого майна, опис предмета обтяження: все майно боржника, накладений постановою про арешт майна боржника, серія та номер: ВП НОМЕР_1 від 15.02.2021 року, видавник: Білоцерківський міський відділ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), особа, майно/права, якої обтяжуються: ОСОБА_1 ; зняти арешт з грошових коштів, який був накладений постановами від 15 лютого 2021 року у ВП НОМЕР_1, від 27 березня 2020 року та від 10 грудня 2021 року у ВП НОМЕР_2.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подав апеляційну скаргу, в якій посилався на те, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що станом на 05 лютого 2021 року кошти в межах виконавчих провадженнях №№ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 на депозитний рахунок не надходили.

Відомості стосовно самостійного виконання рішення суду боржником - відсутні.

Таким чином, 05 лютого 2021 року з огляду на наявність заборгованості державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника, та постанову про звернення стягнення на кошти на рахунках, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Вказує, що жодних умисних дій, направлених на ухилення від виконання процесуального обов`язку відділом державної виконавчої служби не вчинялося.

Просив суд, скасувати ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2023 року в частині визнання неправомірною бездіяльність посадових осіб Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), щодо не зняття обтяження з усього нерухомого майна і арешту з грошових коштів у виконавчих провадженнях НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

На вказану апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав відзив, в обґрунтування якого зазначив, що не відповідає дійсності твердження Білоцерківського відділу ДВС про відсутність відомостей, щодо самостійного виконання ним рішення суду, оскільки він 18 вересня 2023 року звертався до Білоцерківського відділу ДВС з письмовою заявою про зняття обтяжень, до якої було додано довідку АТ «КБ «ПриватБанк» від 21 серпня 2023 року про відсутність заборгованості перед банком.

Крім того, Білоцерківським відділом ДВС, на адвокатський запит, було надано відповідь 13 вересня 2023 року, що відкритих виконавчих проваджень на його ім`я немає, він не є боржником по жодному виконавчому провадженню.

Просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2023 року залишити без змін.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Відповідно до положень частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції в частині задоволення вимоги скарги про зобов`язання посадових осіб Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти обтяження, а саме: номер запису про обтяження 40555553 (спеціальний розділ), вид обтяження: арешт нерухомого майна, опис предмета обтяження: все майно боржника, накладений постановою про арешт майна боржника, серія та номер: ВП НОМЕР_1 від 15.02.2021 року, видавник: Білоцерківський міський відділ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), особа, майно/права, якої обтяжуються: ОСОБА_1 ; зняти арешт з грошових коштів, який був накладений постановами від 15 лютого 2021 року у ВП НОМЕР_1, від 27 березня 2020 року та від 10 грудня 2021 року у ВП НОМЕР_2, Білоцерківським ВДВС у Білоцерківському районі Київської області не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Приймаючи до уваги, що скаржникБілоцерківський ВДВС у Білоцерківському районі Київської області просить апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції в частині задоволення скарги про визнання неправомірною бездіяльність посадових осіб Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), щодо не зняття обтяження з усього нерухомого майна і арешту з грошових коштів у виконавчих провадженнях НОМЕР_1 та НОМЕР_2, то апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції лише в цій частині.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно автоматизованої системи виконавчих проваджень, на виконані у відділі державної виконавчої служби перебувало три виконавчих провадження, боржником у якому був ОСОБА_1 - 1) ВП НОМЕР_1 від 28 листопада 2013 року, стягувач АТ «КБ «ПриватБанк»; 2) ВП НОМЕР_4 від 13 жовтня 2016 року, стягувач АТ «КБ «ПриватБанк»; 3) ВП НОМЕР_3 від 21 березня 2018 року, стягувач КП БМР «Білоцерківтепломережа».

Вказані виконавчі провадженні є завершеними.

18 вересня 2023 року ОСОБА_1 звертався із заявою до Білоцерківського відділу ДВС про зняття обтяжень, на яку отримав відповідь про те, що арешт може бути знятий за рішенням суду.

21 серпня 2023 року АТ «КБ «ПриватБанк» видав довідку про те, що ОСОБА_1 станом на 21 серпня 2023 не має заборгованості перед АТ «КБ «ПриватБанк».

Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників, ОСОБА_1 у даному реєстрі відсутній.

Відповідно до інформації з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 22 серпня 2023 року все нерухоме майно ОСОБА_1 перебуває в обтяженні згідно постанов про арешт майна від 13 жовтня 2016 року та від 15 лютого 2021 року.

Постановами державного виконавця відділу ДВС у місті Біла Церква від 27 березня 2020 року, 15 лютого 2021 року та від 10 грудня 2021 року накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 за виконавчими листами, стягувачем у яких є ПАТ «КБ «ПриватБанк».

Постановляючи ухвалу про задоволення скарги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірною бездіяльність посадових осіб Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), щодо не зняття обтяження з усього нерухомого майна і арешту з грошових коштів у виконавчих провадженнях НОМЕР_1 та НОМЕР_2, суд першої інстанції виходив з того, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 5 ЗУ «Про виконавче провадження», визначено органи та особи, які здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, згідно частини першої вказаної статті, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби, щодо виконання судового рішення, згідно ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з завершенням виконавчих проваджень НОМЕР_1 та НОМЕР_2 і відсутністю на виконанні будь-яких виконавчих документів, відсутності майнових претензій з боку стягувача - АТ «КБ «ПриватБанк», ОСОБА_2 18 вересня 2023 року до Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) була направлена заява про зняття обтяження та арешт з коштів у зв`язку з добровільною сплатою заборгованості поза межами виконавчого провадження.

До заяви було додано копію довідки №SH145DVDFE5VIUMV від 21 серпня 2023 року АТ «КБ «ПриватБанк» про відсутність будь-якої заборгованості перед Банком.

Згідно відповіді Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київській області №103620 від 28 вересня 2023 року ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні заяви та знятті обтяжень і арешту з його коштів.

Таким чином, ОСОБА_1 , як власнику, створюються перешкоди у вільному розпорядженні майном та грошовими коштами, порушуєтьсяправо приватної власності ОСОБА_1 , щодо володіння, користування та розпорядження належним йому майном.

Отже, перевіривши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання неправомірною бездіяльність посадових осіб Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка полягає у не скасуванні арешту, накладеного на майно ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що відділом державної виконавчої служби не вчинялися умисні дії, направленні на ухилення від виконання процесуального обов`язку та про відсутність відомостей, щодо самостійного виконання божником рішення суду, колегією суддів оцінюються критично, оскільки такі доводи спростовуються належними, допустимими та достовірними доказами, які містяться в матеріалах справи.

Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію, щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, апеляційна скарга не містить.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені такі порушення норм матеріального чи процесуального права, які б відповідно до ст. 376 ЦПК України, могли б бути підставою для її скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 03 квітня 2024 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба