Справа № 180/513/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.

з секретарем судового засідання Лебедєвою К.Є.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Конюшенко Марію Анатоліївну звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , обґрунтовуючи позов тим, що наразі стосунки із дружиною розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. У них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На даний час шлюб існує формально. Разом не проживають вже тривалий час та подружні стосунки не підтримують, спільного бюджету не ведуть. Вважає, що шлюб зберегти неможливо, примирення між сторонами не можливе, відповідачка має іншого чоловіка, з яким проживає. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його та позивача участі, просить позов задовольнити.

Відповідачка про розгляд справи повідомлялася належним чином, заяв, клопотань не надавала.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 липня 2011 року. Шлюб зареєстровано Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис 146.

Сторони мають неповнолітню доньку: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач стверджує, а відповідачка не заперечувала щодо того факту, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинилися.

Зважаючи на небажання сторін зберегти шлюб, враховуючи те, що вони не мають дітей віком до одного року, суд вважає недоцільним застосовувати заходи щодо примирення подружжя й приходить до висновку, що відсутні підстави для відмови в задоволенні позову, а отже, шлюб підлягає розірванню.

Позивач у позові просив залишити судові витрати за ним.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 263-265, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21 липня 2011 року Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис 146.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до Томаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), для виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження за умов, визначених в ч.2 ст.354 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 20 червня 2024 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна