Справа №: 272/786/22
Провадження № 2/272/8/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Карповця В.В.,

з участю секретаря судового засідання - Степанчук Т.В.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ( в режимі відеоконференції) Кравчука В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ "Сав-Транс", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ПАТ "Страхова компанія "Перша", про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд

встановив:

представник позивача звернувся до суду із позовом про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29 квітня 2020 року близько 07 год. 40 хв. ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автобусом ЛАЗ А1414-01 номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ТЗОВ «САВ-ТРАНС», рухався ним у населеному пункті на проїзній частині вул. Лисенка м.Андрушівка, Житомирської області.

ОСОБА_4 проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, невірно оцінив дорожню обстановку і в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3(6), 2.3(д), 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, перед зміною напрямку руху не переконався у тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, розпочав рух керованого ним автобусу, в результаті чого передньою панеллю лівої бокової поверхні, переднім лівим колесом автобуса ЛАЗ А1414-01 д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_2 , яка на велосипеді марки «Аист» рухалась попутно відносно напрямку руху автобусу.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивач отримала тілесні ушкодження що відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Дані факти підтверджується Вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 30.05.2022 року, справа № 272/324/21, відповідно до якого винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_3 , водія автобуса ЛАЗ А1414-01 номерний знак НОМЕР_1 .

В результаті отримання тілесних ушкоджень позивачка понесла матеріальну шкоду в сумі 25530, 50 грн, що виразилась у: витратах на лікування в сумі 9247,10 грн., поїздки на експертизу для встановлення тяжкості тілесних ушкоджень в сумі 609, 40 грн., витрат на правничу допомогу під час досудового розслідування 10000 грн. , втраті велосипеда, який був пошкоджений внаслідок доржньо - транспортної пригоди, середня вартість якого становить 2250 грн., витрат на допомогу за лежачою, який був необхідний позивачу після лікарні в сумі 3424 грн ( 1712грн. прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність х 2). Матеріальну шкоду позивачці ніхто не відшкодовував.

Також позивач понесла значну моральну шкоду, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, нервового стресу, який вона перенесла під час наїзду на неї автобусу, біль та страждання через тривале лікування та розслідування даної справи. Розмір спричиненої моральної шкоди вона оцінюється в 300000 грн.

Враховуючи викладене представник позивачки просить стягнути з відповідача на користь позивачки матеріальну шкоду у розмірі 25530,50 грн., моральну шкоду у розмірі 300000 грн., судові витрати, які полягають в оплаті професійної правничої допомоги в розмірі 22750 грн. та оплаті соціально-психологічного дослідження в розмірі 6000 грн.

19 січня 2023 року від представника відповідача надійшли письмові пояснення у яких він позовні вимоги не визнає, вважає їх не законними та не обґрунтованими, керуючись ст. 43 ЦПК України. Він не погоджується з розміром матеріальної шкоди у розмірі 25530, грн., оскільки даний розмір шкоди не підтверджений належними та допустимими доказами. Представник відповідача вважає не доведеним розмір моральної шкоди 300000 грн., оскільки позивач не надала суду підтверджень морального страждання. Щодо витрат пов`язаних з правничою допомогою представником позивача не надано належних та допустимих доказів в підтвердження заявленої суми гонорару в розмірі 22750, 50 грн.

Представнику відповідача не зрозуміло чому позивач звертається з позовними вимогами про відшкодування матеріальної шкоди до ТзОВ «САВ- ТРАНС» а не до страхової компанії ПрАТ «СК Перша», оскільки на дату здійснення ДТП цивільно правова відповідальність відповідача на момент настання стахового випадку була застрахована, тому обовязок про відшкодування шкоди в даному випадку покладається на страхову компанію ПрАТ «СК Перша».

Матеріали справи не містять доказів того, що позивач зверталася до страхової компанії ПрАТ «СК Перша», також матеріали справи не містять доказів відмови страхової компанії у відшкодуванні збитків пов`язаних з ДТП.

Враховуючи вище зазначене представник відповідача просить відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог щодо відшкодуванні збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с.120-127).

Позивачка в судове засідання не з`явилась, оскільки надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю просив їх задовольнити.

Представник відповідача, який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечував, щодо задоволення позову, просив відмовити в задоволенні позову оскільки позовні вимоги є незаконними та не обгрунтованими.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в попередніх судових засіданнях позовні вимоги не визнав, пояснив що він частково відшкодував шкоду ОСОБА_2 , ще під час розгляду кримінального провадження.

Третя особа ПАТ "Страхова компанія "Перша" в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно вироку Андрушівського районного суду від 30.05.2022 року ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні ДТП. Згідно вироку, 29 квітня 2020 року близько 07 год. 40 хв. ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автобусом ЛАЗ А1414-01 номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ТЗОВ «САВ-ТРАНС», рухався ним у населеному пункті на проїзній частині вул. Лисенка м.Андрушівка, Житомирської області. ОСОБА_4 проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, невірно оцінив дорожню обстановку і в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3(6), 2.3(д), 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, перед зміною напрямку руху не переконався у тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, розпочав рух керованого ним автобусу, в результаті чого передньою панеллю лівої бокової поверхні, переднім лівим колесом автобуса ЛАЗ А1414-01 д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_2 , яка на велосипеді марки «Аист» рухалась попутно відносно напрямку руху автобусу. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивач отримала тілесні ушкодження що відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (а.с.12-15).

Згідно виписки епікризу вбачається, що ОСОБА_2 зверталась до лікувальної установи з приводу лікування після ДТП (а.с.199-201).

Медичною картою стаціонарного хворого, записами лікаря , ультразвуковими дослідженнями підтверджується те що ОСОБА_2 тривалий час лікувалась (а.с.16-34).

Згідно довідки до акта огляду медико соціальною експертною комісією та копії пенсійного посвідчення ОСОБА_2 отримала ІІІ групу інвалідності довічно (а.с.35, 36).

Згідно висновку соціально психологічного дослідження № 09-04-21 розмір спричиненої моральної шкоди оцінюється при добровільній виплаті 180000 грн., при відмови від добровільної виплати в 300000 грн.(а.с.52-70).

Позивачка звернулась до ПАТ «Страхова компанія «Перша» про виплату страхового відшкодування, що підтверджується відповідною заявою, яка була надіслана рекомендованим листом (а.с.173).

20 березня 2023 року від АТ «Страхова компанія «Перша» надійшло повідомлення, у якому зазначено що для отримання страхового відшкодування позивачці необхідно надати документи (а.с.185-186).

Представником позивача були направлені рекомендованим листом №028-23Л від 20.03.2023 року АТ «Страхова компанія «Перша» за зазначеним списком копії документів, але ніяких відомостей від них немає (а.с.232).

Відповідно до рахунку фактури №09/04 від 09 квітня 2021 року позивачем було сплачено 6000 грн. за соціально-психологічне дослідження (а.с.89)

Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Згідно з ч.1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі ушкодженням її здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до змісту ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підставою для відшкодування моральної шкоди у даному конкретному випадку є ч.ч.1, 2 ст.1167 ЦК України, тобто шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала.

Проаналізувавши встановлені у справі обставини, суд визнає доведеним, що позивач у зв`язку із ушкодженням здоров`я внаслідок ДТП зазнав фізичного болю та «сильні негативні емоції», що у розумінні ст.23 ЦК України є моральною шкодою.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що велосипед коштував на момент ДТП 2250,00 грн. Позивач надав суду посиланння на оголошення на сайті ОЛХ, натомість сайт ОЛХ не є експертною установою та не визначає вартості майна, в даному випадку велосипеда, тобто вартість 2250,00 грн. є лише припущеннями позивача. Також щодо витрат пов`язаних за доглядом за лежачою у розмірі 3424,00 грн позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що вона після лікарні їй потрібен був необхідний догляд, як за лежачою. Тому суд відмовляє в частині стягнення за витрат на велосипед в сумі 2250 гр. та витрат на по догляду за позивачкою в сумі 3424 грн., врешті матеріальна шкода підлягає задоволенню.

Разом із тим, суд вважає, що визначений позивачем розмір грошового відшкодування моральної шкоди є суттєво завищеним тому позовні вимоги в частині стягнення підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 150000грн., при цьому суд враховує ту обставину, що в результаті отриманих травм в наслідок ДТП потерпіла стала інвалідом 3-ї групи та на наявність змін у її звичному житті.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом даної справи, останній підтверджує наданими копіями: договору про надання правничої допомоги від 12 вересня 2022 року, укладеного між ОСОБА_1 (Адвокатом), та ОСОБА_2 (Клієнтом), актом виконаних робіт (надання послуг), квитанцією на суму 22750, 00 грн. (а.с.6,90-92, 93).

Позов підлягає частковому задоволенню, а саме суд стягує із відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 19856,50 грн. та моральну шкоду у розмірі 150000 грн.

Стягнути із відповідача на користь позивача витрати за оплату соціально-психологічного дослідження в розмірі 6000 грн.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 992,40 грн. за позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди та 2481 грн. за позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від його сплати.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 82, ст. 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1192 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ ТРАНС» (місце знаходження: вул. Східна,88/2, м. Житомир, ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) матеріальну шкоду у розмірі 19856,50 грн., моральну шкоду у розмірі 150000 грн., судові витрати, які полягають в оплаті професійної правничої допомоги в розмірі 22750 грн. та оплаті соціально-психологічного дослідження в розмірі 6000 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ ТРАНС» (місце знаходження: вул.Східна,88/2, м. Житомир, код ЄДРПОУ 37446191) на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн. за позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди та 2481 грн. за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 03 квітня 2024 року.

Суддя:В. В. Карповець