ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/26344/23

Провадження № 22-ц/4820/985/24

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

з участю позивача та його представника,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 березня 2024 року, суддя Чевилюк З.А., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради, про встановлення порядку участі у вихованні дитини,

встановив:

В жовтні 2023 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив визначити наступний порядок його спілкування з дочкою сторін, ОСОБА_3 :

через відео або телефонний зв`язок, щодня, а також шляхом призначення систематичних побачень, з можливістю спільного відпочинку та відвідування місця її проживання, проживання доньки у позивача у вихідні та святкові дні;

в громадських місцях, з можливістю відвідування закладів громадського харчування, дитячих, розважальних закладів без відриву від навчального процесу та без присутності матері, враховуючи стан здоров`я дитини, за її згодою та бажанням (батько забирає дитину з навчального закладу та після прогулянок повертає її матері за адресою реєстрації дитини);

у першу та третю неділю місяця, з 13.00 год. до 16.00 год. прогулянки без присутності матері в громадських місцях, відвідування закладів громадського харчування, дитячих розважальних закладів, враховуючи стан здоров`я дитини, виключно за її бажанням та згодою;

спільний відпочинок протягом літніх канікул 10-15 днів за погодженням з матір`ю для поїздки за кордон (по Україні без нотаріальної заяви-згоди матері);

у день народження дитини, щороку 04 квітня з 10.00 год. до 13.00 год., не порушуючи навчального процесу, з можливістю спільного відвідування розважальних закладів для дітей, закладів громадського харчування без присутності матері, враховуючи стан здоров`я дитини та виключно за її бажанням;

святкові дні (Різдво, Новий рік, Пасха, травневі свята) почергово, через рік, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, з 12.00 год. до 15.00 год., з можливістю спільного відвідування розважальних закладів для дітей, закладів громадського харчування, без присутності матері, враховуючи стан здоров`я дитини та виключно за її бажанням;

кожну третю суботу місяця, з 12.00 год. до 16.00 год., в інших випадках, коли дитина виявить особисте бажання зустрітися з батьком без присутності матері.

В обґрунтування позову вказав, що він перебував у шлюбі з відповідачем з 22.05.2013 року по 25.05.2023 року. Від шлюбу у сторін народилася дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати з матір`ю, яка, в свою чергу, чинить перешкоди у побаченнях та спілкуванні з дитиною.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.03.2024 року позов задоволено частково. Визначено наступний порядок участі ОСОБА_2 у вихованні дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

щомісяця, у першу та третю неділю з 13:00 год. до 16:00 год.;

щороку, 05 квітня та 28 листопада з 16:00 год. до 20:00 год.;

в непарні роки 01 січня, 01 та 09 травня, 25 грудня, з 12:00 год. до 15:00 год., або в інший час за вибором дитини;

після досягнення дитиною 10-ти річного віку щороку, 15 днів поспіль, у липні (про конкретні дати батько повідомляє маму до 01 червня щороку), з метою оздоровлення та відпочинку з дитиною;

у будь-який інший час, коли дочка ОСОБА_4 висловить бажання поспілкуватися чи зустрітися з батьком;

спілкування засобами телефонного та відеозв`язку на особистий телефон дитини.

Місце та час спілкування визначається за згодою дитини та з урахуванням стану її здоров`я, в громадських місцях та дитячих закладах м. Хмельницького.

В решті позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

При вирішенні справи суд виходив з того, що матір та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи вони перебували у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. В той же час, обставини щодо вчинення фізичного та психологічного насилля позивача щодо відповідача та спільної дитини, на що посилалася відповідач в суді, не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог послалася на неврахування судом обставин щодо систематичного вчинення позивачем домашнього насильства відносно неї, яке відбувалося, в тому числі, і в присутності дочки ОСОБА_4 , що негативно впливає на психоемоційний розвиток дитини.

В суд апелянт та її представник не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Позивач та його представник в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечили, підтримали оскаржуване судове рішення.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою сторін та проживає з відповідачкою за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.05.2023 року у справі №686/11758/23 шлюб між сторонами розірвано.

Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 26.01.2024 року, доцільним варіантом участі батька дитини, ОСОБА_2 у вихованні та спілкування з дочкою ОСОБА_4 визначено з урахуванням пропозиції матері, ОСОБА_1 :

щомісяця, у першу та третю неділю з 13:00 год. до 16:00 год.;

щороку, 05 квітня та 28 листопада, з 16:00 год. до 20:00 год.;

в непарні роки 01 січня, 01 та 09 травня, 25 грудня, з 12:00 год. до 15:00 год., або в інший час за вибором дитини;

після досягнення дитиною 10-ти річного віку щороку 15 днів поспіль у липні (про конкретні дати батько повідомляє маму до 01 червня щороку), з метою оздоровлення та відпочинку з дитиною;

у будь-який інший час, коли ОСОБА_4 висловить бажання поспілкуватися чи зустрітися з батьком;

спілкування засобами телефонного та відеозв`язку на особистий телефон дівчинки.

Відповідно до судового наказу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.06.2023 року, зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти.

Як вбачається зі змісту розрахунку заборгованості, станом на 02.10.2023 року заборгованості зі сплати аліментів у ОСОБА_2 немає.

У характеристиці ОСОБА_2 , виданій начальником СП ВнП №2 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області від 14.11.2023 року, зазначено, що за час проживання в АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 характеризується посередньо. Неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за різні види правопорушень (домашнє насильство, хуліганство, порушення ПДР, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та ін.). На даний час перебуває на профілактичному обліку як особа схильна до вчинення домашнього насильства кривдник.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до пункту 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За змістом статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частинами першою - четвертою статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до пункту 1 статті 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Пунктами 1, 3 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно з частинами другою, третьою статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), в тому числі й на рівне виховання батьками.

У рішенні ЄСПЛ від 07.12.2006 року №31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№2) від 27.11.1992 року, серія A, №250, ст. 35-36, §90), і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07.08.1996 року, §78).

Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

Згідно з частиною другою статті 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина п`ята та шоста статті 19 СК України).

В даній справі, при визначенні порядку участі батька у вихованні дитини, суд першої інстанції, у першу чергу, виходив із найкращих інтересів дитини у зв`язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про те, що з урахуванням віку дитини та здатності у даному віці розрізняти моральні вчинки від інших, відповідні зустрічі з батьком належить дозволити за згодою самої ОСОБА_4 .

Суд апеляційної інстанції враховує, що відповідний порядок участі у вихованні було складено органом опіки та піклування з урахуванням побажань матері, ОСОБА_1 , є таким, що відповідатиме віковим потребам Соломії, та за сумлінного відношення батька до виконання своїх обов`язків, буде достатнім для забезпечення його участі у процесі виховання дочки.

Доводи відповідача стосовно того, що позивач систематично здійснює щодо неї домашнє насильство відповідним доказами не підтверджено. Як не знайшла свого підтвердження також і обставина щодо негативного впливу батька на дитину, у зв`язку з його протиправною поведінкою.

Інші доводи скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки та зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками щодо їх оцінки.

Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 червня 2024 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова