печерський районний суд міста києва
Справа № 2-194/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Вовк С. В.,

при секретарі судових засідань Брачун О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «ТЕРРА БАНК»,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, заінтересована особа - ПАТ «ТЕРРА БАНК», посилаючись на те, що 29 грудня 2015 року виконавче провадження закінчено у зв`язку із винесенням постанови про повернення виконавчого документа стягувачу. Оскільки стягувач - ПАТ «ТЕРРА БАНК» ліквідований, а у справі № 2-194/11 не замінено стягувача як сторону виконавчого провадження, то після 15 травня 2019 року ліквідації стягувача зобов`язання боржника у справі № 2-194/11 припинилися.

На переконання заявника, права боржника порушуються, оскільки він не може розпоряджатися належним йому майном через наявність арешту на це майно, за відсутності підстав для арешту у зв`язку з ліквідацією кредитора (стягувана), в такому разі припинилося і забезпечення такого зобов`язання, а тому права боржника підлягають судовому захисту шляхом зняття арешту з майна.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи, як передбачено частиною першою статті 447 ЦПК України.

Учасники розгляду до суду, для участі у судовому засіданні, про час, дату і місце проведення якого повідомлялися належним чином, не з`явилися.

Відповідно до частини другої статті 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вивчивши подану скаргу та заперечення, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 30 березня 2011 року Печерським районним судом м. Києва у справі № 2-194/11 прийнято рішення про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Терра Банк» 12 033 235, 76 грн та 3 640, 00 грн у відшкодування судових витрат.

07 вересня 2011 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 на підставі виконавчого листа № 2-194/11, виданого 18.08.2011 року Печерським районним судом м. Києва.

16 березня 2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесена постанова про арешт майна ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження.

17.03.2015 року в ДРРП внесено запис про обтяження: 9069211 (спеціальний розділ), на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: НОМЕР_2, виданий 16.03.2015, видавник: відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

29.12.2015 року виконавче провадження закінчено у зв`язку із винесенням постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За правилами частин четвертої-п`ятої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Судом встановлено, що виконавче провадження закінчено у зв`язку із винесенням постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, 15 травня 2019 року внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №4044222 про державну реєстрацію припинення ПАТ «Терра Банк» як юридичної особи, ПАТ «Терра Банк» ліквідовано без правонаступників, а тому враховуючи наведене, з огляду на приписи статті 609 ЦК України, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог скарги.

Відповідно до частини другої ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись ст.ст 1-19, 23, 76-89, 95, 351, 352, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «ТЕРРА БАНК», задовольнити.

Скасувати арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: НОМЕР_2, виданий 16.03.2015, видавник: відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (номер запису про обтяження 9069211 (спеціальний розділ), зареєстрований 17.03.2015 року).

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання, як передбачено частиною 1 статті 453 ЦПК України.

Суддя С. В. Вовк