Справа № 361/5230/24
Провадження № 2/361/4006/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.24

16 грудня 2024 року м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Писанець Н.В.

за участю секретаря Бондар Ю.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди. За змістом позовних вимог, 06 липня 2023 року між сторонами було укладено договір оренди без номеру (далі - Договору), за умовами якого орендодавець ОСОБА_1 передає орендарю ОСОБА_2 у тимчасове платне користування належну йому на праві приватної власності 2-х кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , 13 поверх. Згідно п.п.4.1., 4.2. Договору, за користування квартирою щомісячна орендна плата становить еквівалент 1150 доларів США та має бути оплачена орендарем до 06 числа місяця, за який проводиться розрахунок. Разом з орендним платежем, орендар зобов`язаний компенсувати комунальні послуги за попередній місяць. Однак, орендарем ОСОБА_2 , станом на 22.04.2024р., - дату надсилання претензії здійснено тільки три платежі: орендний платіж при підписанні договору 06.07.2023р. за липень 2023 року у розмірі 1150 доларів США, отриманий платіж 08.09.2023р. за вересень у розмірі 42500 грн., а також у рахунок орендної плати за серпень 2023р. орендарем зараховано страховий платіж в розмірі 1150 доларів США, отриманий в момент підписання Договору 06.07.2023р. Після чого, орендну плату за жовтень 2023р., листопад 2023р., грудень 2023р. та січень 2024р. ОСОБА_2 сплачено не було. Також була наявна заборгованість зі сплати за комунальні послуги за період проживання у квартирі відповідачки у розмірі 11864 грн.68 коп. Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_2 заборгованість зі сплати орендної плати з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, та заборгованість зі сплати комунальних послуг, а загалом 188058,37 грн. та понесені судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 20000 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1880,58 грн.

Присутній у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Присутня у судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 з позовними вимогами не погодилась у повному обсягу, надала суду відзив. За змістом відзиву встановлено, що дійсно між нею та позивачем 06.07.2023р. було укладено договір оренди 2-х кімнатної квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Строк дії договору до 06.07.2024р. Дійсно, нею були сплачені позивачу під час підписання договору 06.07.2023р. 1150 доларів США за перший місяць проживання липень 2023р., а також страхова сума в якості забезпечення виконання зобов`язань за договором оренди 1150 доларів США. Також нею було перераховано на картковий рахунок позивача 48500 грн. 08.08.2023р. та 42500 грн. 08.09.2023р. Після чого, позивачем було запропоновано здійснювати орендну плату готівкою через свого представника ОСОБА_4 . Таким чином, орендні платежі за жовтень, листопад і грудень 2023 року були сплачені відповідачем, шляхом передачі їх через ОСОБА_4 , після чого, позивач підтверджував їх отримання. За січень 2024р. у рахунок орендної плати була врахована страхова сума 1150 доларів США, сплачена під час підписання договору 06.07.2023р. Таким чином, відповідач зазначає про відсутність будь-якої заборгованості зі сплати орендної плати перед позивачем. Щодо наявної заборгованості зі сплати за комунальні послуги, відповідачем було вказано про своєчасну їх сплату кожного місяця свого проживання в орендованій квартирі, після отримання квитанцій від позивача. Так само, після отримання квитанції, 01.02.2024р. відповідачем було сплачено 7902,96 грн. за грудень 2023р., а 27.02.2024р. відповідачем було сплачено 3403,55 грн. за січень 2024р. Під час передачі квартири орендодавцю 04.02.2024р., у присутності представника агентства нерухомості «The capital» та позивача на відозв`язку, квартира була оглянута та претензій до відповідача щодо будь-якого боргу висловлено не було. Враховуючи наведене, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсягу.

Присутня у судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 підтримала зміст відзиву щодо підстав та обґрунтувань незгоди з позовними вимогами ОСОБА_1 , просила суд відмовити у задоволенні його позовних вимог. При цьому, звернула увагу суду, що у розрахунку за житлово-комунальні послуги, за період з 01.07.2023р. по 01.03.2024р., загальна сума до оплати складає 11306,51 грн., у той час як позивачем за той же період вона визначена у 11864 грн.68 коп., оскільки він туди вніс послуги з охорони, які не включені до умов договору оренди від 06.07.2023р. Також просила суд врахувати долучений електронний доказ- звукозапис розмови між відповідачем та представником позивача ОСОБА_4 , який отримував грошові кошти за оренду житла на користь позивача.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_5 показала, що з грудня 2023 р. по січень 2024р. мешкала разом із ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Сплачували разом із нею 50/50 вартість орендної плати за цей період. Пам`ятає, що відповідач сплачувала готівкою знайомому хазяїна квартири на ім.»я ОСОБА_6 , який одного разу сам під`їзжав до будинку і ОСОБА_2 виносила йому гроші, а одного разу вона їздила на визначене ним місце для передачі коштів. За час її проживання разом із відповідачем, претензій до неї з боку хазяїна квартири не було.

Заслухавши пояснення сторін, представника та свідка, вивчивши матеріали справи та долучені докази, суд доходить наступного.

Вважає встановленим, що 06 липня 2023 року між сторонами було укладено договір оренди без номеру (далі - Договору), за умовами якого орендодавець ОСОБА_1 передав орендарю ОСОБА_2 у тимчасове платне користування належну йому на праві приватної власності 2-х кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , 13 поверх.

Згідно п.п.4.1., 4.2. Договору, за користування квартирою щомісячна орендна плата становить еквівалент 1150 доларів США та має бути оплачена орендарем до 06 числа місяця, за який проводиться розрахунок. Разом з орендним платежем, орендар зобов`язаний компенсувати комунальні послуги за попередній місяць.

У судовому засіданні сторонами не оспорювався факт отримання ОСОБА_1 від ОСОБА_2 орендних платежів 06.07.2023р. у сумі 1150 доларів США у рахунок оплати за липень 2023р., а також страхової суми 1150 доларів США отриманий в якості забезпечення виконання зобов`язань за договором оренди під час його підписання та останній був врахований позивачем у якості орендної плати за серпень 2023р. Також визнано сторонами отримання позивачем платежу 08.09.2023р. за вересень у розмірі 42500 грн.

У зв`язку із відсутністю повного і належного розрахунку з оплати оренди квартири, позивач звернулася з зазначеним позовом до суду та вимагає стягнути з відповідача заборгованість з оплати орендної плати за жовтень 2023 року, листопад 2023 року, грудень 2023 року та січень 2024 року та комунальних платежів за період проживання відповідача.

Таким чином, між сторонами існує спір щодо виконання зобов`язань, які виникають з договору найму житла, що регулюється нормами Цивільного кодексу України та положеннями укладеного між сторонами договору оренди житла від 06.07.2023 року.

Надаючи оцінку доводам учасників справи в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно із ч. 1, 2ст. 509 ЦК України,зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.626, ч. 1 ст.627 ЦК України,договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Приписами статті 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ст. 761 ЦК України,право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Згідно з ч. 1, 3ст. 810 ЦК України,за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. До договору найму житла, крім найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Договір найму житла укладається у письмовій формі (ч. 1ст. 811 ЦК України).

Предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина. Помешкання має бути придатним для постійного проживання у ньому (ч. 1, 2ст. 812 ЦК України).

За змістом ч. 1ст. 763 ЦК України,договір найму укладається на строк, встановлений договором.

За статтею 631ЦК України,строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Договір найму житла укладається на строк, встановлений договором (ч. 1ст. 821 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 815 ЦК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло.

За змістом частин першої-третьої статті 820 ЦК України, розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Одностороння зміна розміру плати за користування житлом не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця.

Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму (ч. 2ст. 762 ЦК України).

Доводи відповідача щодо сплати орендної плати, у спірний період, готівкою через представника - суд вважає неспроможними, оскільки вони не підтверджуються належними та допустимими доказами, а показання свідка ОСОБА_5 , роздруківка листування відповідача з невідомою особою та аудіозапис спілкування відповідача з невідомою особою такими не є.

Враховуючи, що суду не надано доказів на підтвердження доводів відповідача про те, що нею своєчасно та в повному обсязі вносилась орендна плата на умовах, передбачених Договором оренди, то суд приходить до висновку, що відповідач допустив порушення свого зобов`язання в частині сплати орендних платежів протягом строку дії Договору оренди, який складає 4 місяці і обчислюється з 06.10.2023р. по 05.02.2024р., а відтак має борг перед позивачем з орендної плати у сумі 1150 доларів США, що складає у еквіваленті до гривні за курсом Національного Банку України: 41779,00 грн. за жовтень 2023 року; 41595,50 грн. за листопад 2023 року; 43677,00 грн. за грудень 2023 року; 43550,50 грн. за січень 2024 року. А разом, заборгованість зі сплати орендної плати ОСОБА_2 перед позивачем складає 170 602,00 грн.- а отже позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та правомірними і підлягають задоволенню.

Стосовно доводів позивача про стягнення компенсації за спожиті комунальні послуги, суд вважає за необхідне задовольнити їх частково у розмірі 11306,51 грн., оскільки саме така сума зазначена у розрахунку за житлово-комунальні послуги, наданому ТОВ «Французький квартал 2» за період з 01.07.2023р. по 01.03.2024р. - як існуюча заборгованість станом на 01.02.2024р. на період проживання відповідача, та яка була сплачена 27.02.2024р.

Враховуючи наведене, підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача загальна сума заборгованості 181 908, 51 грн.

Інші дві вимоги позивача, а саме про стягнення інфляційних втрат, а також трьох процентів річних за період з 06.07.2023 року по 05.02.2024 року, також задоволенню не підлягають відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, зважаючи на та, що такі вимоги позивача засновані на правовідносинах з повернення боргу за договором оренди із визначеним терміном виконання.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год.30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб.

Дія воєнного стану неодноразово продовжувалась, й у період з 06.07.2023 року по 05.02.2024 року, щодо якого позивачем ставиться вимога, не припинялась, відтак, враховуючи положення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України такі вимоги про стягнення інфляційних втрат, а також трьох процентів річних за вказаний період не підлягають задоволенню.

Також, суд зазначає, що у випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, то передбачені частиною другою статті 625 ЦК інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти. Таких висновків у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 1 березня 2017 року у справі № 6-284цс17.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ч.2 ст.141 ЦПК України, й судові витрати покласти на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, ст.ст.625, 1048 ЦК України, п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди в розмірі: 181 908, 51 (сто вісімдесят одна тисяча дев`ятьсот вісім) грн. 51 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 коп.

Відмовити у задоволенні інших позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , АТ «Приватбанк» НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 07400

Суддя Писанець Н.В.