Провадження № 2/554/1661/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Сініцина Е.М.,

за участю секретаря Кувіти М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся позивач - АТ КБ «ПриватБанк» з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 53 548,90 грн. за договором № б/н від 04.07.2011 року, яка складається із 44 452,30 грн. заборгованості за тілом кредиту, 9 096,60 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, посилаючись на те, що між сторонами був укладений кредитний договір, зобов`язання за яким відповідач не виконує, тому станом на 26.11.2023 року, за ним утворилася заборгованість, яку позивач просить стягнути у судовому порядку.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 14 грудня 2023 року цивільну справу за вказаним позовом залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2023 року у цивільній справі за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 21 лютого 2024 року постановлено розгляд даної справи здійснювати у порядку загального позовного провадження із проведенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 31 липня 2024 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні.

Представник позивача Забара В.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача адвокат Мирко Р.О. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на доводи, наведені у відзиві, та вказав, що 13.01.2023 року невстановленою особою було здійснено ряд операцій з банківськими рахунками ОСОБА_1 внаслідок несанкціонованого доступу до Приват24. Відповідач не зміг додзвонитися на гарячу лінію Приватбанку 3700, оскільки там завжди зайнято, і в той же день він звернувся до найближчого на той момент відділення Приватбанку, та повідомив про викрадання у нього коштів з картки невідомими особами та необхідність блокування його рахунків та здійснення працівниками Приватбанку дій, що унеможливили б вчинення будь-яких дій невідомими особами з картковими рахунками відповідача.

Він також звернувся до Полтавського РУП ГУНП, за результатами чого було відкрито кримінальне провадження 0000145, яке внесене в ЄРДР 14.01.2023 року, дата надходження заяви 13.01.2023 року.

16.01.2023 року відповідач за рекомендацією працівника банку звернувся до Приватбанку з метою розблокування та перевипуску карток, однак економістом банку йому було повідомлено, що після його звернення 13.01.2023 року несанкціоновані операції по переказу грошових коштів продовжилися, до 15 січня 2023 року.

Доступу до Приват24 відповідач не мав з 13.01.2023 року.

16.01.2023 року відповідачу було перевипущено банківські картки, змінено фінансовий номер телефону.

Внаслідок вказаних дій невстановлених осіб, у відповідача сформувалась заборгованість за кредитом у розмірі 98 070,06 грн., якого він фактично не отримував.

Відповідач звертався до позивача із заявою про надання інформації, припинення нарахування відсотків та комісій та повернення коштів на рахунки від 25.01.2023 року та від 17.02.2023 року.

Банком надано відповідь від 16.02.2023 року № 20.1.0.0.0/7-230206/25644 та відповідь від 26.02.2023 року №20.1.0.0.0/7-230224/32268, згідно яких зазначено про алгоритм переказу грошових коштів у Приват24 та відмовлено у призупиненні нарахування відсотків, відмовлено у відновленню залишків на рахунках до моменту несанкціонованого втручання у Приват24 та відмовлено у поверненні викрадених коштів.

Крім вищевказаних письмових заяв, відповідач звертався до банку із усними заяви, що були опрацьовані АТ КБ «Приватбанк», внаслідок розгляду яких із суми викрадених коштів у розмірі 98 070,06 грн. банком було повернуто кошти на загальну суму 60 237,08 грн., з огляду на що сума кредитних коштів, яку банк відмовився повертати, складає 37 832,98 грн.

При цьому, банк продовжив нарахування відсотків та списання коштів за користування кредитом з дебетових карток відповідача.

Окрім вищевикладеного, представник відповідача посилався на норми, визначені у Положенні про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджене Постановою НБУ № 164 від 29.07.2022 року, вказуючи на обов`язок банківської установи щодо захисту здійснення фінансових операцій, захисту інформації, та сприяння у поверненні коштів за неналежними платіжними операціями.

Також зазначав, що відповідач не пригадує, щоб ознайомлювався та підписував заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, які начебто підписані відповідачем 16.01.2023 року та документ без назви від 03.03.2021 року, а підписи, що містяться у вказаних документах, не схожі на його підпис.

Вказував, що встановити чи дотримався позивач досудового порядку врегулювання спору, відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» - неможливо.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував, посилаючись на доводи, викладені у відповіді на відзив та зазначаючи, про чинність укладеного між сторонами договору та на активне використання відповідачем карткового рахунку, у тому числі в період до 11.01.2023 року.

Вказував, що відповідач виконував зобов`язання за кредитним договором, сплачуючи відсотки за користування кредитом та визнаючи його таким чином, в той же час вказував, що така сплата здійснювалась шляхом списання банком коштів з рахунку клієнта без надання клієнтом платіжного доручення.

Зазначав, що відповідач дійсно звертався до банку із заявою від 13.01.2023 року, якою повідомив про факт шахрайства, водночас вказував, що звернень від відповідача за період з 13.01.2023 року по 15.01.2023 року на сервісний номер 3700 не зафіксовано.

Вказував, що саме відповідачем скомпрометовано свої дані для входу в Приват24.

Зауважував, що відкрите кримінальне провадження за заявою відповідача не є підставою для його звільнення від взятих на себе зобов`язань за кредитним договором.

Представник відповідача надав до суду заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначив, що відповідач не оспорює користування послугами банку до 13.01.2023 року, час від часу виникав борг, але він своєчасно погашався, на вказану дату він становив близько 1 700 гривень. Заяву про приєднання до Умов та правил банківських послуг від 16.01.2023 року ним оспорюється, кредитні кошти, що надавались внаслідок підписання вказаної заяви він не отримував.

Крім того, вказував, що з наданих позивачем ідентифікаційних таких по транзакціям, починаючи з 13.01.2023 року вбачається, що вказані позивачем номери мобільних телефонів та ІР-адреси відповідачу не належать.

Спростовував доводи позивача в частині відсутності звернення відповідача на фінансовий номер 3700, оскільки оператором йому було повідомлено, що його номер мобільного телефону вже не є фінансовим.

Вказував, що позивачем не надано доказів компрометації відповідачем своїх даних, а навпаки, зазначено обставини зміни таких даних без додаткового підтвердження, внаслідок чого банком не забезпечено належний захист від несанкціонованого доступу сторонніх осіб до Приват24.

Представник відповідача надано пояснення на заперечення, та повторно наведено вищевказані доводи.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази окремо та в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 04.07.2011 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, з якими він згоден. Умови та Правила надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті ПриватБанку, відповідач зобов`язався виконувати та регулярно з ними ознайомлюватися.

Також, одночасно із вищезазначеним свідченням приєднання до угоди відповідача, дія Договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч.2 ст. 642 ЦК України, згідно якої особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді, вчинила дію, відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4 Договору на підставі яких, відповідач, при укладанні Договору, дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Судом встановлено, що договірні правовідносини виникли між сторонами з 04.07.2011 року та діяли станом на 13.01.2023 року.

Також судом встановлено та сторонами не оспорювалось, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до відділення АТ КБ «Приватбанк» 13.01.2023 року із заявою, згідно якої зазначив, що з його банківськими рахунками здійснено ряд фінансових операцій невстановленими особами, та просив уповноважену особу АТ КБ «Приватбанк» здійснити дії по запобіганню подальшого списання грошових коштів, шляхом блокування карткових рахунків.

Витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000145 від 14.01.2023 року підтверджується, що 13.01.2023 року ОСОБА_1 звернувся до РУП ГУНП в Полтавській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій вказував, що 13.01.2023 року, невстановлена особа заволоділа грошовими коштами в розмірі 28 000,00 гривень.

Крім того, сторонами не оспорювалось здійснення великої кількості транзакцій за період часу з 13.01.2023 року по 16.01.2023 року та зняття коштів з рахунку ОСОБА_1 , а також звернення відповідача до позивача 16.01.2023 року для розблокування та перевипуски банківської картки.

ОСОБА_1 звертався до АТ КБ «Приватбанк» із заявами, в яких зазначав про вищенаведені обставини та просив, зокрема, надати інформацію, чому після його звернення 13.01.2023 року операції з його рахунками продовжувались, та які заходи банком здійснено для унеможливлення здійснення зловмисниками фінансових операцій; просив зупинити нарахування відсотків, комісій та штрафів по кредиту, що підтверджується заявами від 25 січня 2023 року та від 17 лютого 2023 року.

Однак, АТ КБ «Приватбанк» були нараховані відсотки ОСОБА_1 за користування кредитом, заборгованість за яким виникла після 13.01.2023 року.

Представником АТ КБ «Приватбанк» в судовому засіданні не оспорювались докази надані відповідачем, а саме те, що Банк повернув частку вкрадених коштів у розмірі 60 237,08 гривень ОСОБА_1 , в зв`язку з неправомірними діями сторонніх осіб, що підтверджено скріншотами з зазначенням:

«повернення коштів за заявою 2289294. оригінальна картка НОМЕР_1 » від 18.02.2023 року на суму 26920,97 гривень;

«повернення коштів за заявою 2308650. оригінальна картка НОМЕР_1 » від 05.03.2023 року на суму 819,48 гривень;

«повернення коштів за заявою 2308677. оригінальна картка НОМЕР_2 » від 16.03.2023 року на суму 31677,15 гривень;

«повернення коштів за заявою 2308673. оригінальна картка НОМЕР_2 » від 03.04.2023 року на суму 819,48 гривень.

Однак, АТ КБ «Приватбанк» оспорювались інші суми, що були зняти у ОСОБА_1 за період часу з 13.01.2023 року по 16.01.2023 року.

Суд вважає, що відповідачем ОСОБА_2 доведено здійснення ряд дій направлених на запобігання викрадання коштів з його картки, негайне звернення до відділення Банку для припинення неправомірних дій, однак АТ КБ «Приватбанк» не блокував рахунок відповідача для не збільшення суми кредиту на його рахунку, внаслідок чого, в період часу з 13.01.2023 року по 16.01.2023 року з рахунку відповідача були здійснені велика кількість транзакцій і зняти кошти, частка яких повернена ОСОБА_1 , а інша частка, визначена позивачем як борг відповідача.

Позивач на обґрунтування позовних вимог надав розрахунок заборгованості та Виписку за період з 18.11.2013 року по 25.11.2023 року, тобто в зазначені документи включені і сума коштів, що була знята з рахунку відповідача після повідомлення ним Банку про шахрайські дії, тобто з 13.01.2023 року по 16.01.2023 року, а також включені відсотки за користування коштами, які він не отримував.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що надані позивачем документи - розрахунок заборгованості та Виписка, не можуть визнаватися належними та допустимими доказами, оскільки містять недостовірну інформацію про отримання та користування коштами відповідачем, а також невірно вирахувані відсотки.

Інші надані докази окремо та в сукупності не свідчать про виникнення заборгованості відповідача перед позивачем, відтак, позивач не довів наявність та розмір заборгованості відповідача, тому в позові необхідно відмовити в повному обсязі.

До ствердження позивача про те, що відповідачем скомпрометовані свої дані для входу в Приват24 та відкрите кримінальне провадження за заявою відповідача не є підставою для його звільнення від взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, суд відноситься критично, оскільки позивачем не доведено розголошення або вчинення відповідачем відомостей, що сприяли шахрайським діям, більш того, АТ КБ «Приватбанк» повернув кошти ОСОБА_1 чим визнав, що не відповідач отримував кошти, а його рахунком скористалися сторонні особи.

Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, а тому понесені судові витрати суд залишає за позивачем. Питання про судові витрати відповідача можуть бути вирішені в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України, оскільки про їх відшкодування заявлялося представником відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 130, 131, 141, 223, 229, 247, 263, 280, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони у справі:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя Е.М. Сініцин.