Справа № 357/6212/24
Провадження № 2/357/3057/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Бондаренко О.В., за участю секретаря судового засідання Вангородської О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В :

29.04.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі та рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області шлюб між ними було розірвано. Від спільного проживання вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та рішенням суду з відповідача на її користь на сина стягуються аліменти. Однак, відповідач не сплачує у повному обсязі аліменти, тому утворилася заборгованість у розмірі 35248,36 грн станом на 31.01.2024. Внаслідок чого вона має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення виплати аліментів відповідно до ч.1 ст. 196 СК України. Тому, просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) у розмірі 35248,36 грн, за період з квітня 2021 року по січень 2024 року.

30.04.2024 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

21.06.2024 позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

21.06.2024 відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та позовні вимоги визнав у повному обсязі.

За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а проживає за адресою: АДРЕСА_3 , з 27 червня 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, та рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2013 року, у справі № 357/13174/13-ц, шлюб між ними було розірвано. Від спільного проживання сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні, що підтверджено матеріалами справи (а.с. 6,7,8), інформацією з ДРСР та визнається відповідачем.

Також, встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2013 року, у справі № 357/13174/13-ц, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , були стягнуті аліменти у в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн, щомісячно, починаючи з 17.09.2013 і до досягнення дитиною повноліття, та рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2021 року, у справі № 357/ /10421/20, яке набрало законної сили 17.05.2021, було змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.11.2013 у справі № 357/13174/13-ц, з твердої грошової суми 800,00 грн, щомісячно, на 1/4 частину заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до повноліття дитини, що підтверджено матеріалами справи (а.с.9) та інформацією з ДРСР.

На підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.11.2013 року у справі № 357/13174/13-ц, було видано виконавчий лист, який позивачкою був пред`явлений для примусового виконання до Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), старшим державним виконавцем Тетяною Бойко було відкрито виконавче провадження щодо виконання вказаного рішення та складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів № 39681 (а.с.10), згідно якого за ОСОБА_2 рахується заборгованість зі сплати аліментів на сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 35248,36 грн, що утворилася за період з квітня 2021 року по січень 2024 року.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно із ч.1 ч.2 ст. 196 ЦПК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

У п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Саме така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду України від 03 квітня 2019 року в справі № 333/6020/16-ц, провадження № 14-616цс18, яка має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Так, відповідач зобов`язаний рішенням суду сплачувати аліменти на сина щомісячно у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 17.05.2021 і до досягнення дитиною повноліття, та відповідно до законодавства зобов`язаний вчиняти дії щодо належного виконання зобов`язання.

Як встановлено судом, відповідач був обізнаний про вказане зобов`язання, йому відомо про відкрите виконавче провадження та він зобов`язався сплачувати аліменти відповідно до рішення суду, однак, він сплачував аліменти не у повному обсязі, в зв`язку з чим утворилась заборгованість.

Відповідач заперечень проти позову та відповідних доказів у підтвердження обставин, зокрема що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, до суду не подав, позов визнав у повному обсязі, тому позивачка має право на отримання неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за вказаний період.

Суд, при розрахунку пені приймає до уваги розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за вказаним виконавчим документом (а.с.10), який на момент розгляду справи є дійсними, з якого вбачається, що розмір заборгованості зі сплати аліментів за період з квітня 2021 року по січень 2024 року становить 35248,36 грн, та перевіривши розрахунок пені наведений позивачкою (а.с.11), приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

З наведеного позивачкою розрахунку розміру пені за період з квітня 2021 року по січень 2024 року, згідно порядку зазначеного вище у рішенні суду, розмір пені становить 203974,00 грн, однак, враховуючи положення ст. 196 СК України, позивачка має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, але не більше 100 відсотків заборгованості, яка за вказаний період становить 35248,36 грн.

Таким чином, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, керуючись принципом регулювання сімейних відносин на засадах справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи визнання відповідачем позову та діючи у межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню неустойка (пеня) у розмірі 35248,36 грн, тобто 100 відсотків заборгованості по сплаті аліментів за вказаний період.

На підставі ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання до суду вказаного позову, суд з відповідача на користь держави стягується судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 7, 180, 181 -184, 141, 150, 192,196 СК України, ст. 4, 12, 13, 76-82, 141, 206, 223, 258 -259, 265, 268, 274-279, 354 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_2 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 ), про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з квітня 2021 року по січень 2024 року у розмірі 35248,36 грн (тридцять п`ять тисяч двісті сорок вісім гривень 36 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 21.06.2024.

Суддя О. В. Бондаренко