Справа №293/727/24
Провадження № 2/293/338/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі

головуючої судді Проценко Л.Й.,

за участю секретаря судового засідання Тишкевич К.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у селищі Черняхів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом та вселення

ВСТАНОВИВ:

10.05.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 за змістом якої просить усунути перешкоди в користуванні ним житловим будинком АДРЕСА_1 , зобов`язавши відповідача ОСОБА_2 не чинити йому перешкод у користуванні вказаним будинком та вселити його в цей будинок. Позивач також просить суд викликати в судове засідання та допитати свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Ухвалою від 06.06.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження по справі. Підготовче судове засідання призначив на 15 год. 00 хв. 01.07.2024 (а.с.17).

30.07.2024 суд ухвалою постановив закрити підготовче провадження та призначити справудо судового розгляду по суті на 10 год. 00 хв. 11.09.2024, з викликом сторін.

В судове засідання 18.12.2024 сторони не з`явились, хоча і були своєчасно та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Неявка позивача в судове засідання від 18.12.2024 є повторною (а.с.58,59).

Позивач про причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надійшло.

Також має місце повторна неявка і представник позивача. У суду відсутні відомості, які вказували б на поважність причин такої неявки.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України узв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За вказаних фактичних обставин, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду, виходячи з наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина першастатті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання правами не допускається.

За приписами ст.58, ч.ч. 3, 5 ст. 223 ЦПК України позивач може забезпечити свою участь в судовому засіданні особисто або шляхом участі повноважного представника, при цьому особиста участь позивача не позбавляє його права мати при розгляді справі й представника, неявка ж представника за умови участі позивача не є перешкодою в розгляді справи, відкладення розгляду справи у такому випадку є правом, а не обов`язком суду, коли з урахуванням обставин суд дійде поважності причин та підстав відкладення справи, в той час у разі одночасної повторної неявки позивача та його представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від цих учасників процесу надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, та не з`явлення безпосередньо позивача не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно положень п. 3 ч. 1ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України, суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду у справі № 522/22303/14-ц від 27.03.2020 та у справі№ 658/1141/18 від 21.09.2020 .

З матеріалів справи убачається, що позивач на стадії розгляду справи по суті повторно не з`явився у судове засідання, що вказує на зловживання позивачем своїми прецесуальними правами.

При цьому позивач про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Неявка позивача у судове засідання позбавляє суд можливості встановити всі обставини справи, необхідні для вирішення спору.

Водночас, суд також ураховує і повторну неявку представника позивача.

Відповідно до положень ст.223 ЦПК України в даному випадку відсутні правові підстави для відкладення судового засідання, оскільки позивач повторно не з`явився у судове засідання для розгляду справи по суті.

Таким чином, відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, суд визнає, що позивач повторно не з`явилися до суду без поважних причин.

Представник позивача про причини неявки також не повідомив.

Відтак, враховуючи принцип розумності строків розгляду справи та те, що має місце одночасна повторна неявка як позивача так і його представника, зважаючи на те, що явка позивача в судове засідання визнана обов`язковою для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 46, 47, 55, 84,223,247,257,258, 260, 261,268, 353,354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом та вселення залишити без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Роз`яснити позивачу, що в силу положень ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Людмила ПРОЦЕНКО