Номер провадження 2/754/1672/24
Справа №754/101/24
РІШЕННЯ

Іменем України

13 червня 2024 року Деснянський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Буша Н.Д.,

секретаря судових засідань Шклярської К.Ю.,

за участю сторін

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача - адвоката Петренко А.С.,

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом до суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2024 року вказаний позов перееданий на розгляд судді Деснянського районного суду міста Києва Буша Н.Д.

Ухвалою від 11.01.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та залучено в якості третьої особи - ОСОБА_3 .

Вивчивши матеріали цивільної справи та з урахуванням того, що від відповідача на адресу суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання», ухвалою суду від 20.02.2024 року було здійснено перехід розгляду справи з порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем перебува в зареєстрованому шлюбі з 2003 року по 2008 рік. Від даного шлюбу народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До досягнення повноліття відповідач сплачував аліменти на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17.08.2017 року на утримання дитини. На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Київському фаховому коледжі зв`язку на 2-му курсі. Дитина навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Дитина проживає разом з позивачем, але позивач не в змозі забезпечити повноцінне навчання дочки та її утримання, так як на утриманні у позивача є також непрацездатна мати інвалід. У зв`язку з цим донька потребує матеріальної допомоги. Просила суд стягувати з відповідача на її користь на утримання дочки аліменти в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дати подання позову та до закінчення навчання та або до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.

27.05.2024 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому останній частково визнав позовні вимоги та не заперечував щоб з нього стягувались аліменти на дочку в розмірі 2 000 грн.

31.05.2024 року від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд про їх задоволення.

Відповідач в судовому засіданні підтримав позицію, яка викладено у відзиві на позов.

Третя особа підтримала позовні вимоги та просила суд про їх задоволення.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, третьої особи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2003 року перебували у шлюбі, який розірвано 25.11.2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу.

Сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки Київського фахового коледжу зв`язку від 15 грудня 2023 року №1111 ОСОБА_4 є студентом 2-го курсу денного відділення коледжу на бюджетній основі «фаховий молодший бакалавр», термін навчання з 01.09.2022 року по 30.06.2026 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тобто за нормами цивільного законодавства станом на 04 січня 2024 року набула повної цивільної дієздатності у зв`язку із досягненням останньою вісімнадцяти років.

Дитина проживає разом з матір`ю, сторони не досягли згоди щодо розміру матеріального утримання дочки, остання продовжує навчання, а платник аліментів має можливість надавати матеріальне забезпечення дитині, а тому позивач вважає, що існують обставини для застосування ст. 198 СК України.

Відповідно до довідки МСЕК від 27.06.2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має ІІ групу інвалідності, захворювання загальне, строком до 01 червня 2024 року, дата чергового огляду 15.06.2024 року.

Відповідно до медичних довідок, наданих стороною позивача, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 має хронічне захворювання з двостороннім зниженням слухової функції. «Двостороння тугоухість 1-2 ст.». Як зазначає позивач, дитині в 2022 році був оновлений перший слуховий апарат. Також нагально потрібно оновити і другий слуховий апарат на внутрішньо канальний. У дитини наявні і інші захворювання, що потребують невідкладного лікування. Також встановлений діагноз: Дисфункція СНЩС. Дистальний прикус, ускладнений перехресним перекриттям на рівні ікл справа за рахунок вестибулярного положення 43 зуба. Зміщення центральної лінії нижньої щелепи вправою. Утруднене відкривання рота. Зазначені хвороби потребують коштовного та тривалого лікування. Крім того, дитина має проблеми і з зором, що потребує переодичних досліджень та придбання обладнання.

Крім того, відповідно до (електронної форми) копії декларації відповідача від 12.05.2023 року дохід ОСОБА_2 , який працює в КП "Київський метрополітен" по заробітній платі становить - 480 667 грн., пенсія - 95 923 грн. Крім того, у останнього відкриті банківські рахунки, на яких містяться грошові кошти, що не спростовувалось відповідачем під час розгляду справи.

У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Право на утримання виникає за умови продовження навчання.

Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо).

Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання в будь-якій формі.

Однак, відповідно до коментованої статті і вказаного роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, обов`язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням.

Обов`язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення.

Таким чином, цей обов`язок припиняється у разі: а) досягнення дочкою, сином двадцяти трьох років; б) припинення дочкою, сином навчання; в) припинення потреби дочки, сина в матеріальній допомозі; г) припинення можливості батьків надавати матеріальну допомогу; д) смерті (оголошення померлою) однієї із сторін зобов`язання.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У ч. 1 вказаної статті міститься відсильна норма, згідно з якою суд визначає розмір аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

У ч. 2 статті вказано, що суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Таким чином, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина суд враховує такі обставини:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач просить суд стягнути на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання або до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Відповідач не заперечує щоб з нього стягувались аліменти в розмірі 2 000 грн. щомісячно.

Беручи до уваги вищевикладене, враховуючі, що дитина навчається та потребує матеріальної допомоги і відповідач може її надати, суд приходить до висновку про можливість стягнення аліментів у розмірі 1/7 частки від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення дитиною двадцяти трьох років або припинення останньою навчання.

Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.

Крім того, на думку суду, вказаний розмір суми аліментів з врахуванням рівного обов`язку обох батьків на утримання та виховання дитини буде відповідати інтересам та потребам останньої.

Приписами ст. 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, беручи уваги те, що ОСОБА_3 продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, а відповідачем не надано доказів неможливості надання такої допомоги, навпаки не заперечує надавати допомогу, але на думку суду в меншому розмірі, ніж потребує дитина, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення аліментів, у зв`язку з чим вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне судовий збір залишити за рахунок держави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. ч. 1 ст. 191, 198-201 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 274-279, 352, 354, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , яка продовжує навчання у розмірі 1/7 частки від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно починаючи з 08.01.2024 року і до досягнення донькою 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 21.06.2024 року.

Суддя Н.Д.Буша