Справа № 727/702/24
Провадження № 2-др/727/42/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про відмову в ухваленні додаткового рішення)

20 червня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Танасійчук Н.М.

за участю секретаря Дячук І.М.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці клопотання представника позивача адвоката Марусяка Віталія Степановича про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про захист прав споживачів, відновлення залишку коштів на рахунку та припинення нарахування відсотків ,-

встановив:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача, відновлення залишку коштів на рахунку та припинення нарахування штрафних санкцій задовольнити. Зобов`язано АТКБ «Приватбанк» припинити нарахування - відсотків, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення фінансових операцій (транзакцій) в період з 12 жовтня по 08 листопада 2023 року. Зобов`язано АТКБ «Приватбанк» відновити залишок коштів на картковому рахунку позивачки до того стану, в якому він був перед виконанням фінансових операцій (транзакцій) в період з 12 жовтня по 08 листопада 2023 року, тобто станом на 11 жовтня 2023 року. Та стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.

04 червня 2024 року на адресу Шевченківського районного суду надійшла заява представника позивача адвоката Марусяка Віталія Степановича про ухвалення додаткового рішення в якому останній просить стягнути із відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн.

19 червня 2024 року представник відповідача надіслала до суду заперечення, в якому вказує, що підстави для задоволення заяви представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, відсутні. Мотивує це тим, мала б подати до суду докази понесених судових витрат до звершення дебатів. Однак таких доказів не подала. Крім того вважає, що стягнення судових витрат в розмірі, що просить сторона позивача, є неспівмірною складності справи.

Представник позивача в судове засідання не з"явився. В письмовій заяві просив розглянути справу без його участі, наполягав на ухваленні додаткового рішення.

Представник відповідача ОСОБА_1 надала пояснення аналогічні письмовим запереченням на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Як встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача, відновлення залишку коштів на рахунку та припинення нарахування штрафних санкцій задоволено. Зобов`язано АТКБ «Приватбанк» припинити нарахування - відсотків, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення фінансових операцій (транзакцій) в період з 12 жовтня по 08 листопада 2023 року. Зобов`язано АТКБ «Приватбанк» відновити залишок коштів на картковому рахунку позивачки до того стану, в якому він був перед виконанням фінансових операцій (транзакцій) в період з 12 жовтня по 08 листопада 2023 року, тобто станом на 11 жовтня 2023 року. Та стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Згідно з частиною 1 та 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

У частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).

Верховний суд в постанові від 10 січня 2024 року у справі 3285/5547/21 зробив висновок про те, що у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі.

Як вбачається з позовної заяви позивач просила стягнути на її користь судові витрати.

В судових дебатах представник позивача заявляв суду про свої наміри подати докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу протягом п"яти днів з часу ухвалення рішення у справі. Однак не називав поважних причин, через які не подає такі докази в дебатах.

Разом із заявою про ухвалення додаткового рішення адвокатом Марусяком В.С подано розрахунок вартості послуг наданих у зв`язку із розглядом справи та акту прийому передач наданих послуг де вказано, що понесені витрати на правову допомогу становлять 15000 грн. Також надано договір про надання правової допомоги від 09 листопада 2023 року. Однак жодних посилань на поважність причин неподання цих доказів та документів в судових дебатах, не наведено.

Зважаючи на викладене, надавши повну та всебічну оцінку обґрунтованості доводів, приймаючи до уваги судову практику , суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог заяви сторони позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.18,137,141,270,354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити представнику позивача у задоволенні заяви про прийняття додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача, відновлення залишку коштів на рахунку та припинення нарахування штрафних санкцій

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя Н.М.Танасійчук