Справа № 570/5037/24
Номер провадження 2/570/1538/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2024 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гладишевої Х.В.

за участю секретаря судового засідання Ганцева В.В.,

учасники справи:

позивач - не з`явилась,

відповідач - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

в с т а н о в и в:

30 вересня 2024 року до Рівненського районного суду Рівненської області звернулась ОСОБА_1 (далі позивач) із позовною заявою до ОСОБА_2 (далі відповідач), в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з останнього на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно на утримання їх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Короткий зміст заяв по суті справи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що сімейне життя поступово погіршилося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вказує, що почуття між ними відсутні почуття любові, взаємоповаги, взаєморозуміння, дружби та довіри. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Спору про поділ спільно нажитого майна у них не має. Разом із позовною вимогою про розірвання шлюбу позивач просить суд вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Позивачка просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позову та досягнення дітьми повноліття.

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 03 жовтня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін на 09:50 год. 04 листопада 2024 року.

04 листопада 2024 року розгляд справи відкладено на 18 листопада 2024 року о 08:35 год, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

У судове засідання 18 листопада 2024 року сторони не з`явилися.

При цьому, позивач подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечила щодо винесення судом рішення.

Від відповідач надійшла заява, в якій останній просив суд провести розгляд справи без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 21 березня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, про що 21 березня 2013 року складено відповідний актовий запис № 304.

У сторін народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 08 листопада 2013 року та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 28 серпня 2017 року.

Як вбачається із викладених у позовній заяві пояснень позивача, між подружжям сімейне життя погіршилося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та втрати взаємоповаги, взаєморозуміння, дружби та поваги. Також вказує, що після розірвання шлюбу діти проживатимуть з нею.

З огляду на вказане, позивач вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе, а тому їх шлюб слід розірвати, а з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання їх дітей.

Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Стаття 112 СК України регламентує, що вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

За змістом ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до положень ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У ст.182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України).

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 , держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Своїми процесуальними правами сторони розпорядились на власний розсуд.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.

Обставинами справи підтверджується, що сім`я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо. Відтак, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача, а тому згідно ст.112 СК України є всі підстави для розірвання даного шлюбу.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів, суд враховує, що відповідач, будучи батьком неповнолітніх дітей, зобов`язаний утримувати їх до досягнення ними повноліття, при цьому розділяючи цей обов`язок з матір`ю, оскільки законодавча вимога передбачає - обов`язок по утриманню дитини обома батьками.

Суд бере до увагу ту обставину, що відповідач такі позовні вимоги визнав, що вказує на усвідомлення ним батьківського обов`язку по утриманню своїх дітей.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про ухвалення рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку для кожної дитини, починаючи від дня пред`явлення позову 30 вересня 2024 року до досягнення дітьми повноліття.

Згідно із ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що сторони не позбавлені можливості у разі зміни матеріального стану звернутися до суду з позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів.

Розподіл судових витрат між сторонами.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору в частині позовної вимоги про стягнення аліментів на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 274 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задоволити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21 березня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, про що 21 березня 2013 року складено відповідний актовий запис № 304.

Шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду, яке є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків (доходу) ОСОБА_2 щомісячно на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку для кожної дитини, починаючи з 30 вересня 2024 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 (одна двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна двісті одинадцять) грн. 20 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Рівненським МВ УДМС України в Рівненській області 22 травня 2013 року, місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області 19 березня 1999 року, місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Гладишева Х.В.