КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1441/24
Провадження № 2/552/1570/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2024 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Шаповал Т.В.,

при секретарі Годзенко Ю.І.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику осіб цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Посилались на те, що 10.07.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №-93864, відповідно до якого, кредитодавець надав, позичальнику грошові кошти у сумі 4000 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку позичальника, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті кредитодавця.

18.11.2021 року між ТОВ «ФК « Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги №18-11/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, у тому числі за договором позики №-93864 від 10.07.2021 року, що укладений між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до боржників, в тому числі за договором позики №-93864 від 10.07.2021 року, що укладений між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 ..

Вказував, що не виконуючи належним чином зобов`язання за договором позики, відповідач порушив умови договору позики. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, станом на 08.02.2024 становить 38084 грн., з яких: 4000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 34084 грн. заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги.

Просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №-93864 від 10.07.2021 року у розмірі 38084 грн., понесені витрати на сплату судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 13 000 грн..

Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 12.03.2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

11.04.2024 року до суду від представника відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву. Зазначила, що 10.07.2021 року між ТОВ «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №-93864 «Проста позика». За цим договором Товариство приймає на себе зобов`язання надати, а позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів, за фактичний строк користування кредитом, у порядку встановленому даним договором.

Вказувала, що відповідно до графіку розрахунків, сукупна вартість кредиту( всього до сплати) складає 5480 грн.. Розмір належних до сплати процентів є фіксованим та застосовується протягом дії цього договору. Проценти, комісії, страхові платежі при користуванні коштами не застосовуються, оскільки строк його дії закінчився. Доказів наявності інших договорів/правочинів щодо підстав їх нарахування позивачем не надано.

Зазначила, що ОСОБА_1 не підписано паспорт кредиту, що підтверджує факт не ознайомлення відповідачем з істотними умовами договору позики. Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №18-11/21 від 18.11.2021 року, заборгованість ОСОБА_1 станом на 18.11.2021 року ( 111 дня прострочення) становить 5480 грн.. Відповідача ніхто не повідомляв про наявність договорів про відступлення права вимоги.

Також посилалась на те, що вимоги позивача про стягнення процентів після спливу строку кредитування не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Просила суд прийняти від ОСОБА_1 заяву про часткове визнання позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» про стягнення заборгованості за договором позики №-93864 «Проста позика» від 10.07.2021 року у розмірі 5480 грн., яка складається з розміру ( суми) отриманого кредиту у розмірі 4000 грн. та відсотків у розмірі 1480 грн.. У іншій частині позову відмовити за безпідставністю.

Здійснити розподіл судових витрат пропорційно задоволених позовних вимог.

Стягнути з ТОВ «Коллект Центр» на користь ОСОБА_1 всі понесені судові витрати.

15.04.2024 року до суду від представника відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. Вказувала, що розмір правничої допомоги у розмірі 13 000 грн. є завищеним та необґрунтованим. Позовна заява, яка була подана представником позивача від 04.03.2024 року про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту до ОСОБА_1 викладена на 3 аркушах та дана справа є малозначною, що порушує принцип розумності та співмірності понесених судових витрат на правничу допомогу. Даний факт підтверджує порушення принципів розумності, обґрунтованості та співмірності зі складністю справи. Просила суд зменшити розмір стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу з 13000 грн. до 1500 грн..

14.05.2024 року до суду від представника позивача надійшли пояснення по справі. Вказував, що загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 08.02.2024, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 38084 грн.. Вказана заборгованість підтверджується доданими до позовної заяви розрахунками заборгованості, та є чинною та такою, що не спростована відповідачем. Відповідач у своєму відзиві на позов не спростував доводи позивача щодо недоведеності суми заборгованості за наданим розрахунком за даним договором позики.

Посилався на те, що відповідач не заперечує факт укладення договору, факт видачі кредитних коштів та порушень своїх зобов`язань. Також, відповідач не надає суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості. Позивачем надані всі можливі докази наявності заборгованості відповідача перед позивачем, в той час як відповідач жодним чином не спростував доводи позивача та не надав аргументованих доводів своєї позиції. Просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.07.2021 року між ТОВ «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір позики №-93864 «Проста позика».

Відповідно до п.2.1 даного договору, Товариство приймає на себе зобов`язання надати, а позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування Кредитом, у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів, за фактичний строк користування кредитом, у порядку встановленого цим договором.

Згідно п.п.2.2, 2.3 вказаного договору, кредит надається в загальному розмірі ( сума кредиту): 4000 грн. Строк період користування кредитними коштами складає 20 ( днів) та починається з 10.07.2021 року та закінчується 30.07.2021 року ( включно).

Відповідно до п. 2.5 договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до графіка розрахунків, сукупна вартість кредиту ( всього до сплати) складає 5480 грн.. Зазначений у п.1 графіку розрахунків, розмір належних до сплати процентів є фіксованим та застосовується протягом дії цього договору.

Згідно п.2.6 договору розмір фіксованої процентної ставки, встановлений цим договором, не може бути збільшений без письмової згоди позичальника.

Відповідно до п. 2.7 даного договору, плата за користування кредитом нараховується в процентному значенні,за фактичну кількість днів, користування кредитом, визначену у п.п. 2.3 цього договору та починається у дату списання кредитних коштів з рахунку товариства й закінчується у дату зарахування суми кредиту та плати за користування кредитом на рахунок товариства.

Товариство свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів виконало повністю, кошти за Кредитним договором в сумі 4000 грн. було перераховано на банківську картку відповідача.

18.11.2021 року між ТОВ «ФК « Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення( купівлю - продаж) права вимоги №18-11/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, у тому числі за договором позики №-93864 від 10.07.2021 року, що укладений між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 ..

Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №18-11/21 від 18.11.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №-93864 від 10.07.2021 року у розмірі 5480 грн., з яких: 4000 грн. залишок по тілу кредиту, 1480 грн. залишок по відсотках. Дні прострочки станом на 18.11.2021 року 111 днів.

10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір про відступлення( купівлю - продаж) права вимоги №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до позичальників, у тому числі за договором позики №-93864 від 10.07.2021 року, що укладений між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 ..

Відповідно до реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення ( купівлю продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №-93864 від 10.07.2021 року у розмірі 38084 грн., з яких: 4000 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням, 34084 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно з ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми)про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування позикою не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики - 4000 грн. та по відсотках у розмірі 1480 грн..

Таким чином, вимога позивача ТОВ «Коллект Центр» в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики 4000 грн. та по відсотках у розмірі 1480 грн. є доведеною.

Разом з тим, вимога позивача ТОВ «Коллект Центр» в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в сумі 32604 грн. задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Згідно до статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами договору позики №-93864 від 10.07.2021 року ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс», як фінансова установа, надало відповідачу суму позики, яку він зобов`язувався повернути у повному обсязі до 30.07.2021 року ( включно).

Таким чином, позикодавець відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 30.07.2021 року. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки.

Як вбачається із графіка розрахунків додаток №1 до договору позики №-93864 від 10.07.2021 року, сукупна вартість кредиту ( всього до сплати) становить 5480 грн..

Крім того, відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №18-11/21 від 18.11.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №-93864 від 10.07.2021 року у розмірі 5480 грн., з яких: 4000 грн. залишок по тілу кредиту, 1480 грн. залишок по відсотках.

Як вбачається із реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення ( купівлю продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року сума заборгованості за нарахованими процентами становить 34084 грн., отже ТОВ «Вердикт Капітал» здійснило донарахування відсотків після закінчення дії договору позики.

Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки, тому заявлена ТОВ «Коллект Центр» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою у розмірі 32604 грн. є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Як вбачається із матеріалів справи, в межах строку кредитування залишок несплачених відсотків становить 1480 грн., що підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 в порушення взятих на себе зобов`язань не виконав належним чином умови договору позики та не повернув у визначені строки отримані в кредит кошти, отже з ОСОБА_1 підлягає стягненню 4000 грн. тіла кредиту, 1480 грн. відсотки за користування кредитом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У ЦПК України визначено види судових витрат.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 13000 грн. позивачем надано витяг з акту №2 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024 року, платіжну інструкцію №41300008 від 09.02.2024 року, договір №02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023 року.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 8500 грн. відповідачем надано квитанцію №917 від 28.03.2024 року, акт приймання передачі наданої правничої допомоги №1 до договору №917 про надання правничої допомоги від 28.03.2024 року, договір №917 про надання правничої допомоги від 28.03.2024 року.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо,

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню.

Суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерії розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи та ціну позову в ній, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт,часткове задоволення позовних вимог, приходить до висновку, що витрати ТОВ «Коллект Центр» на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 1870 грн..

Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог (14,38 %), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 435,42 грн. (3028/100*14,38), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог ТОВ «Коллект Центр» з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 7277 грн. витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором про надання позики №-93864 від 10 липня 2021 року у розмірі 5480 грн. 00 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 1870 грн. та судовий збір в розмірі 435 грн. 42 коп., а всього 7785 грн. 42 коп..

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на правову допомогу у розмірі 7277 грн..

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова,3, офіс 306, ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 .

Повний текст рішення виготовлено 19.06.2024 року.

Суддя Т.В.Шаповал