У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21.06.2024 Справа №607/8945/24 Провадження №2/607/2240/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., при вирішенні питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

22.04.2024 ОСОБА_1 звернулась до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зареєстрованого 17.10.2018 у місті Франкфурт-на -Майні Федеративної Республіки Німеччини.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.05.2024 позовну заяву позивача ОСОБА_1 залишено судом без руху та відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України надано позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме:

1. подати суду докази на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує підстави звернення до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, зокрема докази спільного проживання позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 на території України або ж наявності укладеної між ними угоди, згідно якої сторони передбачили підсудність даної справи судам України.

12.06.2024 судом зареєстровано заяву про усунення недоліків надіслану позивачем ОСОБА_1 поштовим зв`язком через АТ УКРПОШТА, у якій остання вказує, що у первісному позові інформація щодо проживання відповідача на час припинення шлюбних відносин у м. Тернополі була вказана помилково, а тому в уточненій позовній заяві ці обставини виключені. До заяви про усунення недоліків долучено нову редакцію позовної заяви.

Разом з тим, вважаю що поданою позивачем ОСОБА_1 заявою недоліки позовної заяви вказані в ухвалі судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.05.2024 не усунуто з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Так, у первісній позовній заяві позивач вказує, що позов подано за підсудністю до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, оскільки останнє відоме їй місце перебування (проживання) відповідача у м. Тернопіль та шлюбні відносини фактично припинено також у м. Тернопіль.

Натомість у заяві про усунення недоліків позовної заяви позивач зазначає, що у первісному позові інформація щодо проживання відповідача на час припинення шлюбних відносин у м. Тернополі була вказана помилково, однак у відомостях про відповідача позивач повторно вказує, останнє відоме місце перебування відповідача ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 .

Разом з тим, за допомогою засобів підсистеми ЄТІС «Електронний суд», судом було сформовано запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача по справі ОСОБА_2 .

Згідно із відповіді №557994 від 23.04.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, наданої на запит суду, відомості про ОСОБА_2 в Єдиному державному демографічному реєстрі відсутні.

25.04.2024 судом направлено запит до Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про надання інформації про зареєстроване/деклароване місце проживання/перебування громадянина Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України, видачу громадянину Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідки на тимчасове/постійне проживання на території України та перетину останнім державного кордону України у період часу з 17.10.2018 по даний час.

28.05.2024 судом зареєстровано відповідь Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області на запит суду, з якої убачається, що за обліками відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Тернопільській області, громадянин Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_3 , не значиться. Відповідно до даних, наявних в Єдиній інформаційно-аналітичній системі управління міграційними процесами, громадянин Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_3 посвідкою на тимчасове проживання не документувався.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що у разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами ЦПК України.

Під час розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими статтями 27, 28 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За змістом ч. 9 ст. 28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Звертаючись за підсудністю до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, позивач у первісній позовній заяві зазначила, що останнє відоме місце проживання відповідача ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 , проте у заяві про усунення недоліків позивач зазначила, що така інформація є помилковою, не зазначаючи при цьому дійсне місце проживання чи останнє відоме місце проживання відповідача ОСОБА_2 .

Таким чином в порушення п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем у позовній заяві не зазначено дійсне місце проживання чи останнє відоме місце проживання відповідача ОСОБА_2 .

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі. При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої він є (стаття 16 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Враховуючи, що позивач є громадянкою України, а відповідач громадянином Федеративної Республіки Німеччини, то відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право», у сторін відсутній спільний особистий закон подружжя.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право», якщо подружжя є громадянами різних держав, спільно проживали на території України, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу провадиться за законодавством України.

Згідно з ч. 2 і 3 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» подружжя, будучи громадянами різних держав, можуть обрати право, яке буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу. Таке можливо, тільки якщо вони не мають спільного місця проживання або якщо особистий закон кожного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання.

Позивачем не долучено до матеріалів справи доказів спільного проживання позивача та відповідача на території України.

Крім того, згідно відповіді №557994 від 23.04.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, наданої на запит суду, відомості про ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та зняття з реєстрації 29.03.2019, що свідчить про відсутність доказів того, що позивач має на даний час зареєстроване місце проживання в Україні та продовжує проживати на її території.

З огляду на вищевикладене, позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує підстави звернення до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, що позбавляє суд можливості вирішити питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення вищевказаних недоліків, а саме,

- подати позовну заяву у новій редакції (у кількості для суду та відповідно до наявних учасників справи) у якій: зазначити дійсне місце проживання чи останнє відоме місце проживання відповідача ОСОБА_2 ;

- подати докази на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує підстави звернення до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, зокрема докази спільного проживання позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 на території України та докази того, що позивач має на даний час зареєстроване місце проживання/перебування в Україні та продовжує проживати на її території.

Керуючись ст. 27, 28, 175, 185, ч. 1, 2, 258-261 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху, надавши позивачу строк десять днів з дня отримання копії ухвали суду, для усунення вказаних недоліків.

У випадку невиконання вимог даної ухвали заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Р. Кунець