ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року

м. Київ

справа № 748/2064/23

провадження № 61-4525св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - керівник Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави

в особі Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області,

відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від

13 березня 2024 року у складі колегії суддів: Висоцької Н. В., Онищенко О. І., Шитченко Н. В.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2023 року керівник Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (далі - прокурор) звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права розпорядження та користування земельною ділянкою.

Позов мотивований тим, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 03 лютого 2020 року № 25-1655/14-20-сг затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки

у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 та передано їй у власність земельну ділянку площею 1,0000 га з кадастровим номером :07:000:2019 для ведення особистого селянського господарства на території Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області. На підставі вказаного наказу 16 квітня 2020 року внесено відомості про земельну ділянку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником земельної ділянки є ОСОБА_1 . Разом з тим згідно з публічною кадастровою картою України земельна ділянка з кадастровим номером :07:000:2019 знаходиться в межах земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:2020, а відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку

з кадастровим номером :07:000:2020 вид обмеження

у використанні вказаної земельної ділянки - прибережна захисна смуга вздовж річок, навколо водойм та на островах.

Прокурор вказував, що внаслідок передання у власність ОСОБА_1 спірної земельної ділянки порушено інтереси держави в особі Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області як власника та розпорядника земельних ділянок водного фонду, оскільки з її власності протиправно вибули землі водного фонду, які не могли бути передані

у власність, що суперечить принципам регулювання земельних відносин

в Україні, які закріплені в статті 14 Конституції України та статті 5 ЗК України.

Прокурор просив скасувати рішення приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Реуса Р. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 16 квітня 2020 року, індексний номер 52023827, та здійснену на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 1,0000 га з кадастровим номером :07:000:2019, розташовану на території Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, за ОСОБА_1 , з одночасним припиненням речових прав ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 1,0000 га з кадастровим номером :07:000:2019; усунути перешкоди у здійсненні Седнівською селищною радою Чернігівського району Чернігівської області права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду, площею 1,0000 га з кадастровим номером :07:000:2019, розташованою на території Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, шляхом її повернення на користь держави в особі Седнівської селищної ради.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Усунено перешкоди у здійсненні Седнівською селищною радою Чернігівського району Чернігівської області права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду площею 1,0000 га

з кадастровим номером :07:000:2019, розташованою на території Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, шляхом її повернення у власність держави в особі Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду мотивоване тим, що спірна земельна ділянка накладається на землі прибережно-захисної смуги вздовж річок, навколо водойм та на островах, що вказує на неможливість виникнення права приватної власності на спірну земельну ділянку. За таких обставин суд зробив висновок, що спірна земельна ділянка, яка зараз належить на праві власності ОСОБА_1 , має бути повернена Седнівській селищній раді як законному розпоряднику земель цієї категорії.

Оскільки вимога щодо скасування державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку не є ефективним способом захисту права власника, тому в цій частині в задоволенні позовних вимог суд відмовив.

Не погоджуючись із рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2024 року, заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала мотивована тим, що заявник за подання апеляційної скарги не сплатив судовий збір, а тому йому необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі 4 026,00 грн.

28 лютого 2024 року ухвала Чернігівського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року доставлена до електронного кабінету Седнівської селищної ради Чернігівського району та електронного кабінету Чернігівської обласної прокуратури (а. с. 228, 229).

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 13 березня 2024 року апеляційну скаргу заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2024 року визнано неподаною та повернено заявнику.

Ухвала суду мотивована тим, що, отримавши копію ухвали Чернігівського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року, заявник у встановлений судом строк станом на 13 березня 2024 року не усунув недоліків апеляційної скарги.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

26 березня 2024 року заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 13 березня 2024 року та передати справу для розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що на виконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху заявник 11 березня 2024 року засобами поштового зв?язку направив до апеляційного суду платіжне доручення, яке листом Чернігівського апеляційного суду від 20 березня

2024 року було повернено прокуратурі. Вказує, що недоліки, вказані судом, заявник усунув вчасно, а винесена Чернігівським апеляційним судом ухвала від 13 березня 2024 року є передчасною.

Доводи інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух касаційної скарги та матеріалів справи

Ухвалою Верховного Суду від 04 квітня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Чернігівського районного суду Чернігівської області.

07 травня 2024 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 03 червня 2024 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У частині першій статті 400 ЦПК України встановлено, що, переглядаючи

у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та

у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) таке конституційне право має бути забезпечене справедливими судовими процедурами.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та всіх судових інстанцій, зокрема забезпеченням права на апеляційний перегляд справи та

у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначав, що право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою

(§ 22, рішення ЄСПЛ у справі «Мельник проти України» від 28 березня

2006 року, заява № 23436/03).

Згідно з частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу,

а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, відповідно до якої суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху із зазначенням недоліків позовної заяви, способом і строком їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Залишаючи апеляційну скаргу заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури без руху, апеляційний суд визначив для усунення недоліків строк у десять днів з дня отримання ухвали суду від 28 лютого 2024 року.

Установлено, що ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 28 лютого

2024 року про залишення апеляційної скарги без руху Чернігівська обласна прокуратура отримала 28 лютого 2024 року в електронному кабінеті, що підтверджується довідкою суду (а. с. 229).

Таким чином, останнім днем подання матеріалів на усунення недоліків апеляційної скарги є 09 березня 2024 року, що припадає на вихідний день (субота).

Відповідно до частин третьої, шостої статті 124 ЦПК України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Оскільки закінчення строку, встановленого судом на усунення недоліків апеляційної скарги, припадає на вихідний день, то за таких обставин останнім днем на усунення недоліків апеляційної скарги є 11 березня 2024 року (понеділок), що є першим робочим днем.

З доданих до касаційної скарги матеріалів відомо, що 11 березня 2024 року Чернігівська обласна прокуратура засобами поштового зв?язку на виконання вимог ухвали Чернігівського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року надіслала до суду заяву на усунення недоліків, до якої додала платіжну інструкцію від 20 лютого 2024 року № 335 про сплату судового збору в розмірі 4 026,00 грн.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18) наголошено, що повернення апеляційної скарги з тих підстав, що особа не виконала вимог ухвали про усунення недоліків, можливо лише в тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, тобто ознайомилася з її змістом, але ухилилася від виконання вимог, указаних в ухвалі.

Установлено, що заявник у встановлений судом строк надіслав на адресу суду матеріали на усунення недоліків, тобто від виконання вимог ухвали не ухилився.

За таких обставин апеляційний суд помилково застосував до поданої апеляційної скарги наслідки, встановлені частиною другою статті 357 ЦПК України, за наявності доказів усунення недоліків апеляційної скарги, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про визнання апеляційної скарги заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури неподаною та повернення її заявнику.

Повернення апеляційної скарги із зазначених підстав не відповідає принципу розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі

й порушує сутність права на доступ до суду, що з огляду на положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є недопустимим.

За таких обставин ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги підлягає скасуванню з направленням справи до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

У частині третій статті 406 ЦПК України визначено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції..

У частині шостій статті 411 ЦПК України встановлено, що підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Оскільки порушення апеляційним судом норм процесуального права призвело до ухвалення незаконного судового рішення, оскаржувана ухвала апеляційного суду відповідно до статті 411 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури задовольнити.

Ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 13 березня 2024 року скасувати.

Справу № 748/2064/23 направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
М. Ю. Тітов