2/303/1613/23
17 січня 2024 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді Монич В.О. при секретарі Добош О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» (представник Руденко Костянтин Васильович) до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,
ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором кредиту, вказуючи, що 23.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір споживчого кредиту №712689, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 187500,00 гривень, строком до 23.09.2024 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25% від суми позики за перший день користування -25% в день (9125% річних), за усі наступні дні користування кредитом починаючи з другого дня включно й до кінця строку надання кредиту 75% річних. 03.08.2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу № 0308-23-1 від 03.08.2023 року, відповідно до умо якого право вимоги за Договором №712689 про надання споживчого кредиту від 23.09.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». Відповідач не повернув своєчасно суду позики, нараховані відсотки для погашення заборгованості за договором та комісією, відповідно до умов договору споживчого кредиту. У зв`язку із порушенням зобов`язань заборгованість за договором та згідно договору відступлення права вимоги станом на 03.08.2023 заборгованість становить 388989,46 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» заборгованість за договором споживчого кредиту №712689 від 23.09.2021року заборгованість у розмірі 388989,46 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 гривень.
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 31 жовтня 2023 року відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дачу, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомив.
У зв`язку із неявкою відповідача у судове засідання справа розглянута у заочному порядку, проти чого позивач не заперечував.
З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 23.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір споживчого кредиту №712689, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 187500,00 гривень, строком до 23.09.2024 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25% від суми позики за перший день користування -25% в день (9125% річних), за усі наступні дні користування кредитом починаючи з другого дня включно й до кінця строку надання кредиту 75% річних .(а.с.8-13)
03.08.2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу № 0308-23-1 від 03.08.2023 року, відповідно до умо якого право вимоги за Договором №712689 про надання споживчого кредиту від 23.09.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс».(а.с. 18-24).
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином, відповідно до закону та умов договору.
Частиною 1 ст. 520 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні, встановлений строк (термін) то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (позика), якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, що встановлені договором.
Положеннями ч.2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.
Статті 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Судом встановлено, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» обґрунтовані та наявні підстави для їх задоволення, оскільки відповідач умови договору не виконує, тому з нього підлягає стягненню заборгованість за договором споживчого кредиту та договору факторингу №0308-23-1 від 03.08.2023 року на користь позивача.
На підставі ст.141ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.
Щодо вимог про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного.
03.07.2023 між ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено договір про надання юридичних послуг №03/07/2023.
На підставі довіреності ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» від 03.07.2023 уповноважила адвоката Руденка К.В., представляти його інтереси в судах України з усіма правами, які надано позивачу, відповідачу, третій особі та потерпілому.
Відповідно до ч.ч. 1-3 статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Відповідно до ст.1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно з ч.ч.1,3 ст.27 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.
До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
При цьому договір про надання правової допомоги повинен містити детальний опис правових послуг, що надаються, та їх вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Згідно із частиною першою статті 27 Закону договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.
До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина третя статті 27 Закону).
За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється Главою 63 ЦК України та загальними положенням про договір, передбаченими Главою 52 ЦК України.
Відповідно до частини першої ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст.903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (ч.5 ст. 626 ЦК України).
Отже, договір про надання правової допомоги, як і будь-який договір про надання послуг, може бути оплатним або безоплатним.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
На підтвердження виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) суду надано договір №03/07/2023 про надання юридичних послуг між ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» та ОСОБА_2 , акт приймання-передачі послуг №5 від 03.07.2023, платіжну інструкцію № 176 від 04.09.2023.
Водночас договір про надання юридичних послуг укладено між ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» та ФОП ОСОБА_2 , а не адвокатом.
На виконання зазначеного договору складено акт приймання-передачі послуг №5 від 03.07.2023, що підтверджує погодження між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та замовником ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» розміру фіксованої вартості юридичних послуг, яка складає 51 500,00 грн., згідно даного акту виконавцем юридичних послуг є фізична особа-підприємець, а не адвокат.
Позивачем не доведено належними та допустимими доказами витрати на професійну правничу допомогу адвоката.
За таких обставин заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 141, 258, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 610, 625, 1048, 1054 ЦК України, суд
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 - задовольнити частково.
У задоволенні вимог про стягнення витрат на надання правової допомоги - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий Володимир МОНИЧ