Справа № 746/42/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2024 р.

Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Ходіч В.М.,

за участю секретаря Сакун Н.П.,

представника позивача - адвоката Дуденок О.О.,

представника відповідача - адвоката Жабко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Срібне справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 , та на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:001:0471, що розташована в АДРЕСА_1 , та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що у період з 17.05.1997 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , з яким набули нерухоме майно, яке є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, але після припинення з вересня 2023 року шлюбних відносин, згоди про поділ майна не дійшли.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позовних вимогах та додала, що подружжя має частку у спільно набутому будинку, а тому у такій самій частці виникає й право власності на земельну ділянку, необхідну для обслуговування будинку.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та не заперечує проти визнання за позивачем права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, але в частині визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки не визнала, посилаючись на те, що право власності на вказану земельну ділянку було набуте відповідачем в порядку безоплатної приватизації на нерухоме майно, державна реєстрація права власності на земельну ділянку була здійснена 10.07.2017 року, що спростовує доводи позивача щодо набуття спірної земельної ділянки за спільні сумісні кошти подружжя. Крім цього, сторона відповідача заперечує проти стягнення з ОСОБА_2 судових витрат по справі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, які містять матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

У справі встановлено, що з 17 травня 1997 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.6).

Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 (а.с. 11, 20).

Також ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, площею 0,25 га, по АДРЕСА_1 , виданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), про що свідчать відомості з державного реєстру речових прав на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0471 (а.с.7).

Звітом про оцінку майна, виготовленим 18 січня 2024 року оцінювачем ОСОБА_5 , визначена ринкова вартість будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 92,2 кв.м. (житловою площею 48,6 кв.м.); адреса знаходження: АДРЕСА_1 75 687,00 грн. (а.с.21).

Звітом про оцінку майна, виготовленим 18 січня 2024 року оцінювачем ОСОБА_6 , визначена ринкова вартість земельної ділянки, загальною площею 0,2500 га (кадастровий номер :01:001:0471) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); адреса знаходження: АДРЕСА_1 17 075,00 грн. (а.с.22).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч.2 ст.16 ЦК України.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За змістом ч.1 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним з подружжя.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст.63 СК України)..

Згідно зі ст.ст.69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.22 постанови Пленуму ВСУ № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди, виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Пунктом 23 цієї постанови визначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, судам необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення ведення спільного господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. За змістом роз`яснень, викладених у п.24, до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи.

Приписами ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України в редакції, чинній на час набуття ОСОБА_2 та ОСОБА_1 права власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 , до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 120 ЗК України в редакції, чинній на час набуття ОСОБА_2 та ОСОБА_1 права власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 , у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Отже, суд приходить до висновку, що у період шлюбу сторони набули наступне майно: житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами; земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, що розташовані в АДРЕСА_1 , загальною вартістю 92 762 грн., яке підлягає поділу.

Відповідно до приписів ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів.

Статтею 141 ЦПК України визначений порядок розподілу витрат між сторонами. Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 за подання позову до суду був сплачений судовий збір у сумі 1 211,20 грн. (а.с.29).

Зі змісту договору про надання правової допомоги від 17 січня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 уповноважила адвоката Дуденок О.О. бути її представником в усіх судових установах і за її позовом про поділ спільного майна подружжя (а.с.27). Умовами договору передбачено, що за надані послуги замовник виплачує виконавцеві договірну плату за консультації, представництво та складання процесуальних документів. Повноваження адвоката Дуденок О.О. підтверджено також ордером (а.с.26).

Згідно з розрахунком витрат робочого часу, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги від 01.2024 року вартість наданих адвокатом послуг становить 15 620 грн. (а.с.28).

Таким чином, розподіл судових витрат слід здійснити в порядку визначеному ст.ст.137, 141 ЦПК України, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 1 211,20 грн. витрат по сплаті судового збору та 15 620,00 грн. витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст.4, 12, 76-84, 141, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частини житлового житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:001:0471, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. витрат по сплаті судового збору; 15 620 (п`ятнадцять тисяч шістсот двадцять) грн. 00 коп. витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Ходіч