Справа № 279/789/24
Провадження № 2/279/675/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Бобровою В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №279/789/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, зазначивши, що 05.04.2023 року між ТОВ "МАНІФОЮ" та ОСОБА_1 було укладено договір позики №5421297.

10.08.2023 року між ТОВ ТОВ "МАНІФОЮ" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №10-08/2023, відповідно до якого ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право вимоги за договором позики №5421297 від 05.04.2023 року.

Оскільки, відповідач порушив умови договору, станом на 10.08.2023 року має заборгованість за договором позики №5421297 від 05.04.2023 року в розмірі 20888, 00 грн., з яких: 7000,00 грн. сума заборгованості за основним боргом, 13888,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

28.03.2023 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 укладено договір позики №78223718.

14.06.2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право вимоги за договором позики №78223718 від 28.03.2023 року.

Оскільки, відповідач порушив умови договору, станом на 21.09.2023 року має заборгованість за договором позики №78223718 від 28.03.2023 року в розмірі 44400,00 грн., з яких: 12000,00 грн. сума заборгованості за основним боргом, 32400 грн. сума заборгованості за відсотками.

Просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в задоволенні позову просив відмовити, так як про договір позики від 05.04.2023 року та його умови він дізнався зі місту позовної заяви, позивачем не долучено платіжного доручення про зарахування грошових коштів позичальнику, квитанції про зарахування коштів на рахунок позичальника, копію договору йому не було надано, не було роз`яснено умов договору та сплати відсотків по ньому, строки погашення позики. Також він не знав про договір факорингу, в договорі факторингу не зазначена загальна сума прав вимоги, яка також не зазначена в акті прийому-передачі за договором факуторингу №10-08/2023 від 10.08.2023 року. Крім того. позивачем не долучено до позову належних доказів про існування боргу за договором позики від 28.02.2023 року, договір позики не долучений, сума боргу збільшена до 44400 грн., невірно вказане його місце проживання. Договір факторингу про відступлення прав вимоги за договором позики від 28.03.2023 року був укладений 14.06.2021 року, тобто до виникнення грошового зобов`язання.

Відповідачем відповідь не відзив не подано.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Тлумачення ч.1 ст.512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч.2 ст.718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст.513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Згідно з ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Тлумачення ст.516, ч.2 ст.517 ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі № 6-979цс15.

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

З наведено вище слід прийти до однозначного висновку про те, що до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" перейшли всі права кредитора за договором позики №5421297 від 05.04.2023 року.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом Украiни «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутних послуг кредитодавцем i третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням етектронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примiрнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особi, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дiй чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, i це роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч.1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч.1 ст.3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реестрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реестрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення вiд особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, якай зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторiн».

Також, приписами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до п.7 ст.11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

За правилами ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст.626 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч.1 ст.638 ЦК України закріплена норма, згідно з якою договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Судом встановлено, що 05.04.2023 року між ТОВ "МАНІФОЮ" та ОСОБА_1 було укладено договір позики №5421297, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав грошові кошти в розмірі 7000,00 грн., строком на 72 дні, тобто до 16.06.2023 року, зі сплатою 1,54000% на день користування кредитом протягом першого розрахункового періоду за наявності акційних пропозицій, 2,20000% на день протягом першого розрахункового періоду, 3,00000% на день протягом усього строку позики.

Відповідно до п.2.5 договору позики №5421297 від 05.04.2023 року позика надається Позичальнику в день підписання Сторонами Договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок Позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) НОМЕР_1 , зареєстрованого Позичальником для цієї цілі в Особистому кабінеті.

Відповідно до п.4.1 вказаного договору позичальник чи позикодавець не мають права продовжити строк позики в односторонньому порядку.

Відповідно до п.5.2.2 договору позики у випадку неналежного виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором Позикодавець або новий кредитор має право без згоди Позичальника залучити колекторську компанію до врегулювання простроченої заборгованості, відступити право вимоги за цим Договором, звернутися до суду для примусового стягнення заборгованості чи вжити інші заходи, передбачені чинним законодавством України для захисту своїх порушених прав та інтересів.

Договір позики №5421297 від 05.04.2023 року містить електронний підпис одноразовим ідентифікатором, що спростовує доводи відповідача про те, що саме зі змісту позовної заяви він дізнався про існування вказаного договору, про умови договору. Жодних доказів на підтвердження того, що грошові кошти не були переравховані відповідачу на рахунок НОМЕР_1 останнім не надно.

10.08.2023 року між ТОВ ТОВ "МАНІФОЮ" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №10-08/2023, відповідно до якого ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право вимоги за договором позики №5421297 від 05.04.2023 року.

Оскільки, відповідач порушив умови договору, станом на 10.08.2023 року має заборгованість за договором позики №5421297 від 05.04.2023 року, за період з 05.04.2023 року по 16.06.2023 року (у межах погодженого сторонами строку кредитування), в розмірі 9371,60 грн., з яких: 7000,00 грн. сума заборгованості за основним боргом, 2371,60 грн. сума заборгованості за відсотками.

При визначенні розміру відсотків, які підлягають стягненню з відповідача за договором позики від 05.04.2023 року, судом враховано, що відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладених договорів не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживав, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за договором позики №5421297 від 05.04.2023 року в розмірі 9371,60 грн.

28.03.2023 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 укладено договір позики №78223718, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав грошові кошти в рзмірі 12000,00 грн., строком на 18 днів, тобто до 15.04.2023 року, зі сплатою 2,5% (а.с.26-28). Договір містить електронний підпис одноразовим ідентифікатором.

14.06.2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №14/06/21.

Відповідно до п. 1.1 Договору факторингу від 14.06.2021 року за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - Боржників , включаючи суму основного зобов`язання (позики), плати за позикою (платою за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту.

Оскільки договір факторингу був укладений 14.06.2021 року, таким чином, позивач не набув права вимоги за договором позики від 28.03.2023 року, відповідно до договору факторину №14/06/21 від 14.06.2021 року, а відтак позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором позики №78223718 від 28.03.2023 року задоволенню не підлягають.

Разом з тим, суд критично відноситься до долучених позивачем додаткових угод до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, оскільки вони не містить суми заборгованості до реєстру боржників №10 від 21.09.2023 року, на який, як на підставу своїх вимог посилається позивач.

Судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених вимог, відповідно до ст.141 ЦПК України (0,14%).

Керуючись ст.ст.4-12,141,247,259,263-265 ЦПК України, ст.ст.525,526,530,549,610-612,628,629,638,1048,1050 ЦК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовльнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" 9371 (дев`ять тисяч триста сімдесят одна) гривень 60 копійок заборгованості за договором позики №5421297 від 05.04.2023 року, станом на 10.08.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" судові витрати в розмірі 434 (чотириста тридцять чотири) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач Товариство з обмеженою відповідльністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", місце знаходження: 07400, м. Бровари, вул. Лісова,2, поверх 4, Київська область, .

Відповідач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом