Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/6890/24
Провадження №: 2/332/3061/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Марченко Н.В.,

секретаря судового засідання: Петракей Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ,в особі представника - адвоката Ковтуна Владислава Ігоровича до Акціонерного товариства «Альфа Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольга Леонідівна про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ,в особі представника - адвоката Ковтуна Владислава Ігоровича звернулася до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до Акціонерного товариства «Альфа Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольга Леонідівна про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.04.2019 Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л., були відкриті виконавчі провадження, про що винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №58927359 та №58927249.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №58927359, виконавче провадження було відкрите з метою примусового виконання виконавчого напису №4855, виданого 04.03.2019 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 22070,05 грн.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №58927249, виконавче провадження було відкрите з метою примусового виконання виконавчого напису №4854, виданого 04.03.2019 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 14825,03 грн.

17.05.2019 було об`єднано вищезазначені виконавчі провадження у зведене виконавче провадження №59146849.

15.09.2024 Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л., в межах зведеного виконавчого провадження №59146849 була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлена до місця отримання доходів позивача, а саме: ТОВ «АЛЕКСАНДР-АГРО 3».

Згідно відповіді №11160 Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. від 18.11.2024, в межах виконавчих проваджень:

№58927359 з ОСОБА_1 стягнуто 6075,56 грн., які розподілені наступним чином:

-4977,78 грн. в рахунок погашення заборгованості перед Стягувачем;

-497,78 грн. в рахунок погашення основної винагороди приватного виконавця;

-600,00 грн. в рахунок погашення витрат виконавчого провадження;

№ 58927249 з ОСОБА_1 стягнуто 4278,07 грн., які розподілені наступним чином:

-3343,70 грн. в рахунок погашення заборгованості перед Стягувачем;

-334,37 грн. в рахунок погашення основної винагороди приватного виконавця;

-600,00 грн. в рахунок погашення витрат виконавчого провадження.

Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням процедури його вчинення. За таких підстав, у позові позивач просить суд визнати виконавчі написи такими, що не підлягають виконанню та стягнути з відповідача суму, утриману із заробітної плати за виконавчим провадженням №58927359 у розмірі 4977,78 грн. та за виконавчим провадженням № 58927249 у сумі 3343,70 грн. та понесені судові витрати.

Одночасно із позовом надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2024 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 58927249 відкритого 18.04.2019 року на підставі виконавчого напису № 4854 вчиненого 04.03.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною про стягнення із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа Банк» заборгованості в розмірі 14825 гривень 03 копійки та за виконавчим провадженням № 58927359 відкритого 18.04.2019 року на підставі виконавчого напису № 4855 вчиненого 04.03.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною про стягнення із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа Банк» заборгованості в розмірі 22070 гривень 05 копійок, які об`єднано у зведене виконавче провадження під № 59146849 до набрання законної сили рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в особі адвоката Ковтуна Владислава Ігоровича до Акціонерного товариства «Альфа Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольга Леонідівна про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, справу призначено до розгляду.

05.12.2024, через підсистему «Електронний суд», від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Відзив обґрунтовано тим, що звертаючись з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, Позивачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження своїх вимог. При цьому, посилаючись на те, що сума боргу за виконавчим написом є значно завищена, тобто небезспірність заборгованості, Позивачем не зазначено будь-яких доводів щодо неправильного обчислення сум заборгованості. Отже, будь яких належних доказів на підтвердження відсутності порушення зобов`язання за кредитним договором чи наявності щодо заборгованості (щодо її розміру, строків, за які вона нарахована, тощо) позивач суду не надав. Позивач не спростував , що на час вчинення виконавчого напису розмір заборгованості був іншим. Сама по собі незгода боржника з розміром заборгованості та її розрахунком не є підставою для визнання заборгованості спірною.У позові Позивачем також зазначав, що кредитний договір, на підставі якого виникла заборгованість, та вчинено виконавчий напис, нотаріально не посвідчувався, однак його копія не надана За таких обставин, враховуючи принцип змагальності та диспозитивності, відсутність встановленим законом випадків для збирання доказів з власної ініціативою суду, докази і фактичні обставини справи не дають обґрунтованих підстав вважати, що при вчинені виконавчого напису, приватним нотаріусом не були дотримані вимоги діючого законодавства щодо його вчинення, позивач не довів та не надав належні та допустимі докази порушення норм законодавства щодо вчинення нотаріального напису, обґрунтованості зазначеного порушення.Позивач не довів у встановленому процесуальним законом порядку належними і допустимими доказами, що сума заборгованості за кредитним договором станом на дату вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису була іншою ніж та, яка була визначена у виконавчому написі, не надав ні власного контррозрахунку суми заборгованості по кредитному договору, ні доказів погашення існуючої заборгованості, ні доказів, які б підтверджували наявність іншого розміру заборгованості, відмінного від визначеного у виконавчому написіПозивачем не надано доказів того, що на час вчинення виконавчого напису сума заборгованості була іншою ніж та, яка вказана нотаріусом. Свого розрахунку позивач не надала.Позивачем не надано жодного доказу, що відповідні кошти були стягнуті та перераховані на користь Банку (розпорядження про перерахування, платіжні документи, тощо). Відповідач не отримував на свої рахунки грошові кошти на виконання виконавчого напису в тому розмірі, як про те зазначає Позивач та відповідні документи в матеріалах справи відсутні.Позивачем не підтверджено відповідними доказами розмір грошових коштів, які були утримані із її заробітної плати, та перераховані відповідачу, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Щодо стягнення з Відповідача витрат на правову допомогу зазначено, що заявлені витрати є не співмірними з розміром заявлених позовних вимог та складністю справи.Матеріали справи не містять жодного доказу, що відповідні кошти були сплачені, а договір про надання правової допомоги, та ордер, як єдиний доказ, не можуть бути доказом того, що відповідні кошти були сплачені. Зважаючи на складність справи та зміст позовної заяви, то стає очевидним, що винагорода у розмірі, зазначеному у орієнтовних розрахунках судових витрат є завищеною, надуманою, недоведеною жодними доказами, та такою що дійсно не відповідає складності справи та сумі, яка стягнуто згідно виконавчого напису, а тому підлягає зменшенню. Зважаючи на вищевикладене, просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Розгляд справи представник відповідача просив здійснювати без його участі.

09.12.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що у відзив на позовну заяву є необґрунтованим, позивачем на обгрунтування позовних вимог долучено 17 додатків на підтвердження своєї позиції. Крім того, зазначено, що посилання представника відповідача про те, що нотаріусом Харою Н.С. не допускалось помилок при вчиненні нотаріальних написів, а також те, що нею дотримано всіх вимог закону не відповідають дійсності, оскільки рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва, яким встановлені численні порушення ведення нотаріальної діяльності нотаріусом Харою Н.С. набрало законної сили.

З урахуванням наведеного, позовна заява є повністю обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

20.12.2024, за допомогою електронного поштового зв`язку, від представника позивача, на підтвердження позовних вимог, надійшли: копія прибуткового касового ордеру, копія угоди про надання правничої допомоги.

Позивач у судове засідання не з`явилася, 23.12.2024 від представника позивача, через канцелярію суду, надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому процесуальним законом порядку, у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи проводити за її відсутності.

Треті особи, належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, пояснення на позов не надали, у зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто за їх відсутності.

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 14.11.2016 між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк» укладено оферту на укладання угоди про надання особистого кредиту №490961780 та Акцепт пропозиції укладання угоди про надання особистого кредиту №.490961780.

Крім того, 14.11.2016 між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк» укладено оферту на укладання угоди про надання особистого кредиту №490961777 та Акцепт пропозиції укладання угоди про надання особистого кредиту №№490961777.

04.03.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис №4855 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за Кредитним договором №490961780 від 14.11.2016 у розмірі 22070,05 грн.

04.03.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис №4854 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за Кредитним договором №490961777 від 14.11.2016 у сумі 14825,03 грн.

Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л., були відкриті виконавчі провадження, про що винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №58927359 та №58927249.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №58927359, виконавче провадження було відкрите з метою примусового виконання виконавчого напису №4855, виданого 04.03.2019 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 22070,05 грн.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №58927249, виконавче провадження було відкрите з метою примусового виконання виконавчого напису №4854, виданого 04.03.2019 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 14825,03 грн.

17.05.2019 було об`єднано вищезазначені виконавчі провадження у зведене виконавче провадження №59146849.

15.09.2024 Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л., в межах зведеного виконавчого провадження №59146849, винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлена до місця отримання доходів позивача, а саме: ТОВ «АЛЕКСАНДР-АГРО 3».

Докази того, що відповідач направив на адресу позивача письмову вимогу (повідомлення) з вимогою про виконання зобов`язання за кредитним договором в наданих суду документах, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, відсутні.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Зокрема, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.87 Закону України «Про нотаріат»).

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст.88 Закону України «Про нотаріат»).

Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст.89 Закону України «Про нотаріат».

Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, 296/5.

Зокрема, згідно з Порядком для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Виконавчий напис вчинюється на підставі: а) оригіналу нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору.

У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису.

Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса.

Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи.

Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваних виконавчих написів не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчими написами, чим порушив норми Закону України та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскаржені виконавчі написи вчинені нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, договори, які були надані нотаріусу для вчинення виконавчих написів, не були посвідчені нотаріально.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчих написів порушено порядок їх вчинення, а тому позов в частині визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню підлягає задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з АТ «Сенс Банк» на користь позивача стягнутих з її заробітної плати коштів в розмірі 4977,78 грн. та 3343,70 грн. суд виходить з наступного.

Згідно Постанови Верховного Суду від 12.11.20 року у справі № 200/3452/17 - справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом.

Відповідно до ч. 1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18.

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі №6-100цс15.

В даному випадку, правовою підставою набуття відповідачем коштів утриманих з заробітної плати позивача став спірний виконавчий напис нотаріуса, який виконанню не підлягає. Тому, правова підстава для отримання Відповідачем грошових коштів відпала, і вказані кошти підлягають поверненню відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 45 ЗУ «Про виконавче провадження»:

1. Розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості:

1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;

2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача;

3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів);

4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів.

2. Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення.

3. Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Згідно відповіді №11160 Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. від 18.11.2024, в межах виконавчих проваджень:

№58927359 з ОСОБА_1 стягнуто 6075,56 грн., які розподілені наступним чином:

-4977,78 грн. в рахунок погашення заборгованості перед Стягувачем;

-497,78 грн. в рахунок погашення основної винагороди приватного виконавця;

-600,00 грн. в рахунок погашення витрат виконавчого провадження;

№ 58927249 з ОСОБА_1 стягнуто 4278,07 грн., які розподілені наступним чином:

-3343,70 грн. в рахунок погашення заборгованості перед Стягувачем;

-334,37 грн. в рахунок погашення основної винагороди приватного виконавця;

-600,00 грн. в рахунок погашення витрат виконавчого провадження.

Оскільки позивач не заявляла вимог до приватного виконавця, суд позбавлений можливості вирішувати питання про стягнення витрат виконавчого провадження та основної винагороди приватного виконавця.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню кошти у розмірі 4977,78 грн., стягнуті з ОСОБА_1 за виконавчим провадженням №58927359 та у сумі 3343,70 грн., стягнуті з ОСОБА_1 за виконавчим провадженням №58927249.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги, що позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн., сплачений за подання заяви про забезпечення позову та 1211,20 грн. за позовною вимогою про стягнення безпідставно набутих коштів.

Крім того, позов про визнання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню, стосується кредитних правовідносин. У випадку пред`явлення такого позову споживачем фінансових послуг підлягає застосуванню положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 р. № 1023-XII.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 26 лютого 2020 року у справі № 643/2870/18.

Відтак з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211, 20 грн. на користь держави за позовною вимогою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання про стягнення із відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правову допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч. 4-5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг)

обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У відповідності до ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

До позовної заяви долучено копію ордеру про надання (правничої) правової допомоги від 27.11.2024; Угоду про надання правничої допомоги від 18.11.2024; Додаткову угоду до договору про надання професійної правничої допомоги від 27.11.2024 № 27/11 від 18.11.2024; акт виконаних робіт №27/11 від 27.11.2024; акт приймання передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги №б/н від 18.11.2024 №27/11 від 27.11.2024 та квитанцію до прибуткового касового ордеру №12 від 18.11.2024 про сплату 5500,00 грн. на користь АО «Аргум» .

Суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом для їх виконання та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому зазначена сума, яка є видом судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ,в особі представника - адвоката Ковтуна Владислава Ігоровича до Акціонерного товариства «Альфа Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольга Леонідівна про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №4855, вчинений 04.03.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 22070 гривень 05 копійок.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №4854, вчинений 04.03.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 14825 гривень 03 копійки.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» ( , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , суму, утриману із заробітної плати за виконавчим провадженням №58927359 у розмірі 49977 гривень 78 копійок.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» ( , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , суму, утриману із заробітної плати за виконавчим провадженням №58927249 у розмірі 3343 гривень 70 копійок.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» ( , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1816 гривень 80 копійок та витрати, пов`язані із правничою допомогою у розмірі 5500 гривень 00 копійок.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» ( , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100) на користь держави судовий збір в сумі 1211 гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.В. Марченко