ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2024 р. cуддя Дарницького районного суду м. Києва Осіпенко Л.М., розглянувши питання про відкриття провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на двох дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на двох дітей.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями, справу передано на розгляд судді Осіпенко Л.М.

Ухвалою суду від 15.11.2024 року позовну заяву було залишено без руху та позивачу був наданий строк для усунення недоліків.

У встановлений судом строк, позивачка усунула недоліки, зазначені в ухвалі суду.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, суд дійшов висновку, що позов підлягає поверненню з наступних підстав.

Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви, а також документів, що до неї додаються, визначені ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Статтею 43 ЦПК України визначені права та обов`язки учасників справи. Так, частиною восьмою цієї статті встановлено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Підписання позовної заяви є процесуальною формою реалізації права на звернення до суду із відповідною позовною заявою. Отже, скріплення позовної заяви особистим підписом позивача свідчить про дійсне волевиявлення особи, яка її подає, спрямоване на подання такої заяви.

За приписами ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частини 6 статті 19 ЦПК України суд може визнати малозначною справу незначної складності, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Частиною 6 статті 19 ЦПК України визначено перелік справ, які є малозначними та, які відповідно до частини 1 статті 274 цього Кодексу розглядаються судом у порядку спрощеного позовного провадження.

Пунктом 3 частини 6 статті 19 ЦПК України (в редакції чинній на момент подання заяви) для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 19 ЦПК України закріплено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.

Згідно з абз. 6 ч. 4 ст. 19 ЦПК України визначено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Не зважаючи на те, що після внесення змін до п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України, спеціальна норма ч. 4 ст. 274 ЦПК України не зазнала змін, яка чітко визначає перелік категорій справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, у зв`язку з чим підлягають розгляду виключно в загальному позовному проваджені.

Так, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Відтак, спори про зменшення розгляду аліментів з огляду на буквальне тлумачення норми п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України підлягають розміру в порядку загального позовного провадження, під час проведення якого інтереси позивача може представляти або адвокат, або його законний представник.

На підтвердження своїх повноважень Ленна В.О. надала копію довіреності від 12.09.2024 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Воронцовою К.О.

ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заявлено вимогу про зменшення розміру стягнення аліментів. Доказів тому, що вона є адвокатом або законним представником позивачки ОСОБА_4 , до позовної заяви не додано.

Суд акцентує увагу на те, що положення ч. 1 ст. 274 ЦПК України є загальною нормою, разом з цим положення ч. 4 ст. 274 ЦПК України є спеціальною нормою, яка прямо вказує, які справи не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи конкуренцію норм ч. 1 та ч. 4 ст. 274 ЦПК України у даному випадку підлягає застосуванню саме п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, тому даний спір підлягає розгляду в загальному позовному провадженні, під час проведення якого інтереси позивача може представляти або адвокат, або його законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Пунктом 1 частини 4 статті 185 ЦПК України передбачено, що заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З огляду на вищезазначене, установивши, що позовна заява підписана Ленною В.О., яка діє на підставі довіреності та не є адвокатом або законним представником позивача, та враховуючи, що даний спір з огляду на норми ч. 4 ст. 274 ЦПК України не може бути розглянутий в спрощеному позовному провадженні, яке призначене для розгляду малозначних справ, а підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження, суд дійшов висновку, що вказана позовна заява підлягає поверненню особі, яка її подала, оскільки вона підписана особою, яка не має права її підписувати.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 185, 258-260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на двох дітей вважати неподаною та повернути її позивачу разом із доданим до неї документами.

Роз`яснити позивачу, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для його повернення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя: Осіпенко Л.М.