УХВАЛА

01 травня 2024 року

м. Київ

справа № 552/5908/22

провадження № 61-9590св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянув у порядку письмового провадження клопотання Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про зупинення касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсацію моральної шкоди, за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Київського районного суду м. Полтави від 25 січня 2023 року у складі судді Миронець О. К. та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 червня 2023 року у складі колегії суддів: Карпушина Г. Л., Гальонкіна С. А., Кузнєцової О. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») про скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсацію моральної шкоди.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 25 січня 2023 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 06 червня 2023 року, позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ АТ КБ «ПриватБанк» від 21 червня 2022 року за № Э.28.0.0.0/1-7071154 «Про призупинення дії трудового договору з 12.07.2022 року ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 з 12 липня 2022 року дію трудового договору. Стягнено з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12 липня 2022 року до 25 січня 2023 року у розмірі 404 002,78 грн та 7 000,00 грн компенсації моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги щодо порушення правил територіальної підсудності, апеляційний суд зазначив, що згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, дружина позивача є власником квартири (спільна сумісна власність) за адресою: АДРЕСА_1 ), де позивач постійно проживає зі своєю сім`єю. Крім того, згідно з наказом про поновлення на роботі, робоче місце позивача знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 . Позивачем при подачі позовної заяви до суду зазначено адресу свого проживання: АДРЕСА_1 , за якою відбувалося офіційне листування між сторонами у справі та вручення поштової кореспонденції. Таким чином, враховуючи, що місце проживання позивача та місце його працевлаштування є визначеним та відповідає територіальній підсудності Київського району м. Полтави, тому вказаний позов повинен розглядатися саме Київським районним судом м. Полтава. Крім того, у зв?язку із введенням на всій території воєнного стану безліч судових справ з судів м. Харкова та Харківської області були передані до м. Полтави та Полтавської області.

29 червня 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просило скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 01 вересня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі, клопотання АТ КБ «ПриватБанк» про зупинення виконання рішення Київського районного суду м. Полтави від 25 січня 2023 року задоволено частково. Зупинено виконання рішення Київського районного суду м. Полтави від 25 січня 2023 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до закінчення касаційного провадження.

12 квітня 2024 року АТ КБ «ПриватБанк» подало до Верховного Суду клопотання про зупинення касаційного провадження у цій справі, мотивуючи тим, що на розгляд Об'єданої Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду передано справу № 554/7669/21. Передаючи справу на розгляд колегія суддів вважала обґрунтованими доводи касаційної скарги відповідача в частині порушення судами правил територіальної юрисдикції, оскільки позивач звернувся до суду за місцем проживання, відмінним від місця реєстрації. Касаційну скаргу у цій справі, крім іншого, обґрунтовано порушенням правил територіальної підсудності. Суди вирішили справу за позовом, пред'явленим за місцем проживання, відмінним від зареєстрованого місця проживання. Таким чином результати розгляду справи № 554/7669/21 мають істотне значення для вирішення цієї справи.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 березня 2024 року передано справу № 554/7669/21 (№ 61-5805св23) на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвала Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 березня 2024 року мотивована наявністю підстав для відступу від висновку щодо застосування частини першої статті 28 ЦПК України, викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2022 року у справі № 556/1395/21 (провадження № 61-3887св22), Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 161/1246/18 (провадження № 61-35403св18) щодо визначення підсудності за фактичним місцем проживання або перебування позивача, відмінним від зареєстрованого, та зробити висновок про те, що: «положення частини першої статті 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи - позивача. Тому позови, наведені у частині першої статті 28 ЦПК України, не можуть пред`являтися за фактичним місцем проживання або перебування позивача, відмінним від зареєстрованого».

Ухвалою Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2024 року прийнято до розгляду справу № 554/7669/21 (провадження № 61-5805св23).

Правовідносини, з приводу яких виник спір у цій справі, є подібними до правовідносин, які є предметом розгляду в справі № 554/7669/21.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється в випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Тому колегія суддів вважає за необхідне клопотання АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити та зупинити касаційне провадження у справі.

Керуючись статтями 252, 253, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Клопотання Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про зупинення касаційного провадження у справі № 552/5908/22 задовольнити.

Зупинити касаційне провадження у справі № 552/5908/22 до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 554/7669/21 (провадження № 61-5805сво23).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

Д. А. Гудима

В. І. Крат