Єдиний унікальний номер справи 235/3144/23
Номер провадження 2/235/273/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хмельової С.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

секретаря судового засідання Юриної К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська» до Східного міжрегіонального управління державної служби України з питань праці, Комунального некомерційного підприємства «Добропільська лікарня інтенсивного лікування», Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа ОСОБА_3 , про скасування акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) ОСОБА_3 від 11.10.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернулось Товариство з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська» з позовом до Східного міжрегіонального управління державної служби України з питань праці, Комунального некомерційного підприємства «Добропільська лікарня інтенсивного лікування», Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа ОСОБА_3 , з позовом про скасування акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) ОСОБА_3 від 11.10.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 працював прохідником підземним 5 розряду на ТДВ "Шахта "Білозерська" в періоди з 08.02.2014 р. по 02.08.2019 р. 02.08.2019 р. ОСОБА_3 був звільнений, у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров`я, п.2 ст.40 КЗпП України. За запитом КНП "Добропільська ЛІЛ" № 19 від 22.05.2019 р. на складання санітарно-гігієнічної характеристики працівника, при підозрі у нього професійного захворювання, складено інформаційна довідка про умови праці ОСОБА_3 . На підставі повідомлення Клініки професійних захворювань від 10.09.2019 р. № 2171/2 проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання та складено відповідний акт розслідування причин хронічного професійного захворювання (отруєння) від 11.10.2019 р. за формою П-4.

ТДВ "Шахта "Білозерська" вважає, що відомості викладені в акті розслідування причин хронічного професійного захворювання (отруєння) ОСОБА_3 від 11.10.2019 р. не відповідають дійсності, оскільки акт складений з істотними порушеннями вимог Порядку розслідувань та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019р. №337 (далі Порядок№337), а тому підлягає скасуванню в судовому порядку з наступних підстав.

Відповідно до абз. 9 п. 3 п. 92 Порядку №337, до хронічного професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок провадження професійної діяльності працівника та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу, пов`язаних з роботою. На вимогу п. 112 Порядку №337 комісія з розслідування зобов`язана: розробити програму розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння); розподілити функції між членами комісії, розглянути питання щодо необхідності залучення до її роботи експертів; провести розслідування обставин і причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння); скласти акт розслідування хронічного професійного захворювання (отруєння).

За положенням п.113 Порядку №337 комісія з розслідування проводить оцінку умов праці працівника за матеріалами раніше проведеної атестації робочих місць, архівних даних підприємства (установи, організації), територіального органу Держпраці, наукових установ, характеристики виробничих факторів на аналогічних виробництвах, результатів обстежень і досліджень, проведених атестованими лабораторіями в установленому законодавством порядку, вивчає приписи органів державного нагляду за охороною праці, подання посадових осіб робочих органів Фонду та представників профспілок, інструкції з охорони праці працівників, заключні акти періодичних медичних оглядів, накази (рішення, розпорядження) адміністрації підприємства про порушення працівником вимог правил та інструкцій з охорони праці, строків проходження періодичних медичних оглядів, картки обліку індивідуальних доз опромінення на робочому місці із джерелами іонізуючого випромінювання, одержує письмові пояснення посадових осіб, інших працівників з питань, пов`язаних із розслідуванням причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння), а у разі потреби вимагає проведення додаткових досліджень на робочому місці та бере участь у них, вивчає первинну медичну документацію хворого.

Під час проведення розслідування випадку професійного захворювання ОСОБА_3 комісією з розслідування не були виконанні вимоги Порядку №337, а саме: не було розроблено програму розслідування причин виникнення професійного захворювання; засідання комісії проводились формально, не проведено оцінку умов праці працівника за матеріалами результатів обстежень і досліджень протоколу важкості та напруженості праці, раніше проведеної атестації робочих місць за всіма підприємствами на яких ОСОБА_3 зазнавав впливу шкідливих факторів, не одержано письмові пояснення потерпілого, посадових осіб, інших працівників з питань пов`язаних з розслідуванням причин виникнення професійного захворювання.

На виконання вимог п. 112 Порядку № 337 головою комісії не була складена «Програма заходів з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння)», яка була розрахована на період розслідування, що підтверджується відсутністю будь-яких протоколів засідань комісії з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання та вказує на формальність розслідування причин виникнення професійного захворювання у ОСОБА_3 . В порушення вимог п. 117 Порядку №337 комісією з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання не була надана належна оцінка причин виникнення хронічного професійного захворювання. Поза уваги комісії з розслідування залишилися медичні огляді працівника за період з 2014 р. по 2019 р., які проводились на виконання ст. 17 Закону України «Про охорону праці», наказу Міністерства охорони здоров`я України № 246 від 21.05.2007р., яким затверджено Порядок проведення медичних оглядів робітників певних категорій. Так відповідно до довідок про проходження попереднього (періодичного) медичного огляду працівника ОСОБА_3 з 2014 по 2018 роки проходив періодичні медичні огляди в КНП "Добропільська ЛІЛ" за результатами оглядів визнавався придатним до роботи за професією. Жодних застережень або заборон не зазначалося. Також відповідно до Медичної картки підприємства за період роботи на підприємстві жодного лікарняного або звернення щодо ознак погіршення стану здоров`я не зафіксовано. В той же час 22.05.2019 року КНП "Добропільська ЛІЛ" видає запит № 19 на складання санітарно-гігієнічної характеристики умов праці при підозри у нього професійного заключення в якому зазначає, що у ОСОБА_3 є наступні захворювання: хронічна поперекова-крижова радикулопатія, стадія загострення. Тобто один і той же медичний заклад надає взаємовиключну інформацію про стан здоров`я. Перший лікарняний за професійним захворюванням відкрито 17.04.2019 р. з діагнозом: "загострення хронічна поперекова-крижова радикулопатія". З вищенаведеного вбачається, що КНП "Добропільська ЛІЛ" з 2014 по 2019 роки проводила медичні огляди ОСОБА_3 і визнавала його придатним до роботи без застережень, однак в супереч своїм же висновкам діагностує загострення хронічного захворювання динаміка якого відсутня.

Також ОСОБА_3 в 2011 та 2012 роках отримав виробничі травми на підприємстві. За травмами йому у сукупності встановлено 25 % втрати професійної працездатності, що також залишилося поза увагою КНП "Добропільска ЛІЛ" та комісії. Тобто у комісії з розслідування були у наявності взаємовиключні медичні документи, яким не надано належну оцінку динаміці та причинам розвитку професійного захворювання. Комісією не здійснено жодного запиту з цього приводу до медичних закладів, не опитано ОСОБА_3 тощо. Зазначений факт комісією проігноровано. Зазначені порушення вважають істотними і такими, що є підставою для скасування акту за формою п-4 від 11.10.2019 року, аналогічного висновку дійшов Верховний суд в постанові Великої Палати Верховного суду від 22.01.2020 року у справі № 698/967/15-ц.

Позивач просить суд визнати акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) Лихацького ОП. від 11.10.2019 року за формою П-4 незаконним та скасувати його.

Ухвалою суду від 05.12.2023 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Представник відповідача Комунального некомерційного підприємства «Добропільська лікарня інтенсивного лікування», надали заяву про розгляд справи без участі представника.

У наданих поясненнях представник відповідача зазначив щодо випадку ОСОБА_3

В «Картці працівника» ОСОБА_3 з 2014 по 2018 роки ні до одного лікаря комісії скарг не пред`являв, обов`язкові обстеження без змін. По даним амбулаторної карти і медичної карти з оздоровчого пункту підприємства, звернень до лікарів з приводу захворювань, які відносятьсяґ до групи ризику щодо професійних захворювань, не було.

В даному випадку, при відсутності скарг у ОСОБА_3 та звернень до лікарів показань до поглибленого обстеження не було.

Також звертають особливу увагу, що остання Медична довідка Лихацькому видана 06.09.2018 і дійсна до 06.09.2019. По даним консультативної карти, при консультації профпатолога 22.05.2019 зазначено, що раніше, а саме до 2019 року, скарг не пред`являв, а стан погіршився наприкінці березня 2019 року через вплив непередбачених різких рухів при виконанні своєї роботи у вимушеному положенні, що дало йому загострення і ОСОБА_3 був вимушений звернутись до лікаря. На той час, від проходження медичного огляду до звернення в медичний заклад, пройшло 8 місяців!!!

22.05.2019 при консультації профпатолога був виданий Запит на складання санітарно-гігієнічної характеристики умов праці у зв`язку з підозрою на професійне захворювання.

Стосовно виробничих травм: від 27.03.2011 - травма лівої стопи, має регрес 15% безстроково, і від 04.06.2012 - перелом основної фаланги І пальця правої стопи, має регрес 10% безстроково, зауважують, що МСЕК визначив Лихацького, як придатного по травмам до роботи по професії. Комісія профоглядів не має права змінювати рішення МСЕК. Підкреслюємо, що дані травми ні якого відношення до розвитку професійного захворювання не мають. 2

23.08.2019 профпатологом надане направлення до Клініки професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці ім.Кундієва НАМН України». Підставою для направлення були: клініко-діагностичні дані, перебіг захворювання, умови праці, надані в інформаційній довідці про умови праці від 14.08.2019, і профмаршруту більше 15 років шкідливого виробничого стажу.

В Клініці профзахворювань знаходився з 04.09.19 по 12.09.19, установлений діагноз: Хронічна попереково-крижова радікулопатія L5, S1 ліворуч в стадії тривалого загострення зі значно вираженими статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та стійким больовим синдромами. Хронічне професійне захворювання.

Відповідно Постанови КМУ № 337 від 17.04.2019 був складений 11.10.2019 «Акт розслідування причин виникнення професійного захворювання (отруєння)» по встановленому діагнозу в Клініці профзахворювань.

Із висновків Акту розслідування від 11.10.19, складеного компетентною комісією, професійне захворювання виникло через роботу в умовах недосконалості технології видобутку вугілля, впливу шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища трудового процесу: фізичне динамічне навантаження за участю м`язів рук, тулуба та плечового суглоба (фактична величина 324Вт при нормативному значенні 45Вт), перебування у вимушеній позі до 40% часу при нормативному значенні 25%, несприятливий мікроклімат, які підтверджені інформаційною довідкою про умови праці від 14.08.2019.

Таким чином, із вищенаведеного та на підставі Акту розслідування - у випадку ОСОБА_3 причиною виникнення професійного захворювання стала сукупність виробничих факторів.

Представник відповідача - Східного міжрегіонального управління державної служби України з питань праці у відзиві на позов зазначив, що процедура проведення розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, визначена Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 №337 (далі - Порядок №337). Відповідно до пункту 89 Порядку №337 усі випадки хронічних професійних захворювань незалежно від строку їх настання підлягають розслідуванню. Відповідно до пункту 91 Порядку №337 віднесення захворювання до хронічного професійного здійснюється відповідно до процедури встановлення зв`язку захворювання з умовами праці згідно з цим Порядком та переліком професійних захворювань, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.200 №1662. Перелік установ і закладів, що мають право встановлювати остаточний діагноз хронічних професійних захворювань, затверджується МОЗ і переглядається кожні п`ять років. Відповідно до пункту 92 Порядку №337 у разі підозри на хронічне професійне захворювання (отруєння) заклад охорони здоров`я направляє працівника на консультацію до лікаря-профпатолога області або міста з документами, перелік яких визначено у пункті 99 цього Порядку. Відповідно до пункту 93 Порядку №337 для встановлення остаточного діагнозу та зв`язку захворювання з впливом шкідливих і небезпечних факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу лікар-профпатолог області або міста направляє хворого до спеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я, якому МОЗ надало право встановлювати остаточний зв`язок захворювання з умовами праці, з відповідними документами. Відповідно до пункту 94 Порядку №337 спеціалізовані профпатологічні заклади охорони здоров`я проводять амбулаторне та/або стаціонарне обстеження хворих і встановлюють діагноз хронічного професійного захворювання (отруєння). Відповідно до пункту 95 Порядку №337 у спірних випадках остаточне рішення щодо встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння) приймається центральною лікарсько-експертною комісією державної установи «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України», у роботі якої мають право брати участь лікарі з гігієни праці територіального органу Держпраці, закладу охорони здоров`я, територіального органу Пенсійного фонду України, представники підприємства (установи, організації), первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві (в установі, організації) відсутня), представники вищого органу профспілки. Оскарження рішення зазначеної комісії у разі незгоди хворого або роботодавця здійснюється у судовому порядку. Відповідно до пункту 101 Порядку №337 спеціалізованими профпатологічними закладами охорони здоров`я стосовно кожного хворого складається повідомлення про хронічне професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 (далі - повідомлення за формою П-3) згідно з додатком 19. Повідомлення за формою П-3 протягом трьох робочих днів після встановлення діагнозу надсилається керівникові підприємства (установи, організації), шкідливі виробничі фактори на якому призвели до виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння), територіальному органу Держпраці, який здійснює державний нагляд (контроль) за підприємством (установою, організацією), територіальному органові Пенсійного фонду України за фактичним місцезнаходженням підприємства (установи, організації), а також профпатологу, який направив хворого до спеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я. Відповідно до пункту 105 Порядку №337 після отримання повідомлення за формою П-3 керівник територіального органу Держпраці утворює протягом трьох робочих днів комісію з проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) (далі - комісія з розслідування), до складу якої входять представники територіального органу Держпраці (голова комісії), закладу охорони здоров`я, що надає медичну допомогу працівникам підприємства (установи, організації), де працює хворий, або за місцем його проживання (якщо він не працює), роботодавця, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві (в установі, організації) відсутня), вищого органу профспілки, територіального органу Пенсійного фонду України за фактичним місцезнаходженням підприємства (установи, організації), а також у разі потреби представники інших органів. Відповідно до пункту 107 Порядку №337 розслідування випадку хронічного професійного захворювання (отруєння) проводиться протягом 10 робочих днів після утворення комісії з розслідування. Якщо з об`єктивних причин розслідування не може бути проведене у зазначений строк, він може бути продовжений керівником територіального органу Держпраці, що утворив комісію, але не більш як на один місяць. Копія відповідного наказу надсилається всім членам комісії з розслідування. Відповідно до пункту 110 Порядку №337 роботодавець зобов`язаний в установлений для проведення розслідування строк подати комісії з розслідування: - відомості про професійні обов`язки працівника, документи та матеріали, що характеризують умови праці на робочому місці (дільниці, цеху); - необхідні результати експертизи, лабораторних досліджень для проведення оцінки умов праці; - матеріали, що підтверджують проведення інструктажів з охорони праці, копії документів, що підтверджують видачу працівникові засобів індивідуального захисту; - приписи або інші документи, що раніше видані територіальним органом Держпраці та стосуються даного хронічного професійного захворювання (отруєння); - результати медичних оглядів працівника (працівників), інші матеріали. Відповідно до пункту 112 Порядку №337 комісія з розслідування зобов`язана: - розробити програму розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння); - розподілити функції між членами комісії, розглянути питання щодо необхідності залучення до її роботи експертів; - провести розслідування обставин і причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння); - скласти акт розслідування хронічного професійного захворювання (отруєння).

Відповідно до пункту 117 Порядку №337 за результатами розслідування комісія складає акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 (далі - акт за формою П-4) згідно з додатком 21.

Акт за формою П-4 є документом, в якому зазначаються основні умови, обставини та причини виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння), заходи щодо запобігання розвитку хронічного професійного захворювання (отруєння) та забезпечення нормалізації умов праці, а також встановлюються особи, які не виконали відповідні вимоги законодавства. Відповідно до пункту 118 Порядку №337 акт підписується головою та всіма членами комісії з розслідування. У разі незгоди із змістом акта член комісії з розслідування підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово, підписує та додає до акта як його невід`ємну частину. Акт за формою П-4, підписаний членами комісії з розслідування, протягом доби затверджується керівником територіального органу Держпраці та завіряється печаткою. Отже, акт за формою П-4 є вже слідством встановленого діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння), в якому вказуються основні умови, обставини та причини виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння), а також відображаються заходи щодо запобігання розвитку хронічного професійного захворювання (отруєння) та забезпечення нормалізації умов праці.

Зі змістовного аналізу матеріалів справи вбачається, що в даному випадку 10.09.2019 клінікою професійних захворювань Державна установа «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України», яка включена до Переліку установ і закладів, що мають право встановлювати остаточний діагноз хронічних професійних захворювань, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.04.2022 №603, встановлено остаточний діагноз хронічного професійного захворювання (отруєння) ОСОБА_3 , 1967 р.н., а саме: хронічна попереково-крижова радикулопатія L5, S1 ліворуч в стадії тривалого загострення зі значно вираженими статико-динамічними порушеннями, м`язево-тонічним та стійким больовим синдромами.

В подальшому, на виконання вимог пункту 101 Порядку №337, клінікою професійних захворювань Державна установа «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України» стосовно ОСОБА_3 , 1967 р.н., складено та направлено на адресу Міжрегіонального управління повідомлення про хронічне професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 від 10.09.2019 №2171/2.

Після отримання повідомлення за формою П-3 керівником територіального органу Держпраці стосовно ОСОБА_3 , 1967 р.н., утворено комісію з проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння), до складу якої увійшов у тому числі представник позивача - ТДВ «Шахта «Білозерська» - в.о. заступника директора з охорони праці та техніки безпеки ТДВ «Шахта «Білозерська» Старцев В.М.

За результатами розслідування 11.10.2019 комісією з розслідування складено акт за формою П-4, який 15.10.2019 затверджено начальником Головного управління Держпраці у Донецькій області Козаком А.С. Даним актом, серед іншого, встановлено, що причиною виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) є робота ОСОБА_3 , 1967 р.н., впродовж тривалого періоду часу з 13.12.2004 по 02.08.2019 на ТДВ «Шахта «Білозерська» в умовах впливу шкідливих виробничих факторів.

На виконання пункту 118 Порядку №337 акт за формою П-4 підписано головою та всіма членами комісії з розслідування, при цьому більшість (шість з семи) членів комісії з розслідування, в тому числі представник позивача - ТДВ «Шахта «Білозерська» - в.о. заступника директора з охорони праці та техніки безпеки ТДВ «Шахта «Білозерська» Старцев В.М., підписали його без будьяких зауважень та окремих думок. До оспорюваного акта розслідування долучено окрему думку члена комісії з розслідування - керівника департаменту з правового забезпечення ВСП «Шахтоуправління «Білозерське» ТОВ ДТЕК «Добропіллявугілля» ОСОБА_1 , яка, виходячи зі змісту такої окремої думки, не спростовує висновків викладених в акті за формою П-4.

Міжрегіональне управління акцентує увагу суду на тому, що висловлення окремої думки є правом члена комісії з розслідування, однак, відповідна позиція вимагає належного обґрунтування, вказівки на конкретні факти, обставини, що лягли в їх основу, тощо. Жодного фактичного та нормативного обґрунтування вказана окрема думка не містять, а тому має характер лише особистого, без наведення мотивів, ставлення певного члена комісії з розслідування до висновків викладених в акті за формою П-4, тож не має практичного значення по суті позовних вимог.

Разом з тим Порядком №337 не передбачено врахування даної окремої думки у якості підстави для непідписання акта за формою П-4 іншими членами комісії з розслідування, незатвердження акта за формою П-4 керівником територіального органу Держпраці, а також визнання акта за формою П-4 незаконним. Таким чином більшість (шість з семи) членів комісії з розслідування, в тому числі представник позивача - ТДВ «Шахта «Білозерська» - в.о. заступника директора з охорони праці та техніки безпеки ТДВ «Шахта «Білозерська» Старцев В.М., погодились з тим, що розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) ОСОБА_3 , 1967 р.н., проведено відповідно до вимог Порядку №337, при цьому комісією з розслідування виконано усі обов`язки передбачені пунктом 112 Порядку №337.

Міжрегіональне управління зауважує, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що оскаржуваний акт за формою П-4 не відповідає вимогам, встановленим пунктом 117 Порядку №337, а розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) ОСОБА_3 , 1967 р.н., проведено з порушення вимог, встановлених пунктом 112 Порядку №337.

Виходячи із наведеного, на переконання Міжрегіонального управління, на теперішній час відсутні правові підстави для визнання незаконним та скасування акта за формою П-4.

По-друге, питання можливості оскарження в судовому порядку рішення комісії (спеціальної комісії) з розслідування нещасного випадку та/або змісту акта за формою Н-1, складеного за наслідками розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку врегульовано пунктом 57 Порядку №337, згідно з яким рішення комісії (спеціальної комісії), зміст акта за формою Н-1 можуть бути оскаржені в судовому порядку потерпілим, членами його сім`ї або уповноваженою ними особою, робочим органом Фонду, а також іншими органами, установами, підприємствами та організаціями, представники яких брали участь у розслідуванні (спеціальному розслідуванні).

Пунктом 58 Порядку №337 регламентовано, що протягом трьох років з дати отримання акта за формою Н-1 потерпілий, член його сім`ї чи уповноважена ними особа або органи, установи та організації, представники яких брали участь у розслідуванні нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), мають право звернутися до роботодавця, Держпраці або її територіального органу щодо призначення повторного розслідування (спеціального розслідування) у зв`язку з незгодою з обставинами та причинами настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та/або з висновком комісії, які викладені в акті за формою Н-1.

Таким чином буквальне (адекватне) тлумачення вищезазначених правових норм Порядку №337 дає достатні підстави для висновку, що Порядком №337 передбачено право потерпілого, членів його сім`ї або уповноваженої ним особи, робочого органу Фонду, а також інших органів, установ, підприємств та організацій, представники яких брали участь у розслідуванні (спеціальному розслідуванні), оскаржити в судовому порядку лише рішення комісії (спеціальної комісії) з розслідування нещасного випадку та/або зміст акта за формою Н-1, а також як зазначалось вище рішення центральної лікарсько-експертної комісії державної установи «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України» щодо встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння) (пункт 95 Порядку №337), водночас оскарження, а тим більше визнання незаконним та скасування, акта за формою П-4 Порядком №337 взагалі не передбачено.

По-третє, відповідно до пункту 9 Порядку №337 розслідування (спеціальне розслідування) проводиться у разі настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), у тому числі про які своєчасно не повідомлено роботодавцю чи внаслідок яких втрата працездатності потерпілого настала не одразу. Строк давності для розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь) на виробництві становить три роки з дня їх настання.

Відповідно до пункту №337 протягом трьох років з дати отримання акта за формою Н-1 потерпілий, член його сім`ї чи уповноважена ними особа або органи, установи та організації, представники яких брали участь у розслідуванні нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), мають право звернутися до роботодавця, Держпраці або її територіального органу щодо призначення повторного розслідування (спеціального розслідування) у зв`язку з незгодою з обставинами та причинами настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та/або з висновком комісії, які викладені в акті за формою Н-1.

Згідно з частиною другою статті 10 ЦПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Терміни позовної давності, що є звичайним явищем в національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконують кілька завдань, у тому числі забезпечують юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (судове рішення від 20.09.2011 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Російської Федерації», пункт 570, та судове рішення від 22.10.1996 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», пункт 51).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивний (сам факт порушення права) так і суб`єктивний (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти. Для правильного застосування частини першої статті 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а і об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. За змістом статей 256, 267 ЦК України суд може відмовити в позові через сплив без поважних причин строку звернення до суду лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог і спливу строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 10.10.2015 у справі №6-267цс15, від 29.10.2014 у справі №6-152цс14.

Звернувшись до суду в грудні 2023 року з позовом у цій справі позивач мав об`єктивну можливість знати про порушення своїх прав відповідачами, оскільки представник позивача - ТДВ «Шахта «Білозерська» - в.о. заступника директора з охорони праці та техніки безпеки ТДВ «Шахта «Білозерська» Старцев В.М., реалізуючи свої права надані йому Порядком №337, брав участь у розслідуванні причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) ОСОБА_3 , 1967 р.н.

Таким чином, з моменту складання та затвердження акта за формою П-4, а саме з 15.10.2019, позивач, представник якого брав участь у розслідуванні причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) ОСОБА_3 , 1967 р.н., мав об`єктивну можливість довідатися про порушення його прав.

Міжрегіональне управління наголошує на тому, що позивачем не подано до суду заяву про поновлення строку звернення до суду з цим позовом із зазначення причин пропуску такого строку

Позивач, звертаючись із даним позовом до суду, не надав жодних доказів, що пропуск строку на подання позовної заяви був зумовлений саме обмеженнями, впровадженими у зв`язку із введенням воєнного стану. Також позивач не наводить жодних конкретних обставин, які б свідчили про відсутність у нього можливості звернутися до суду відразу після отримання ним оскаржуваного акта за формою П-4 ще в жовтні 2019 року, тобто майже за 2,5 роки до запровадження на території України воєнного стану. При цьому Міжрегіональне управління відзначає, що відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» (зі змінами) до вказаного Переліку територій активних бойових дій або тимчасово окупованих Російською Федерацією місто Білозерське місто Добропілля Донецької області, яке є місцем знаходження позивача, не включалося. З огляду на викладене, беручи до уваги, що позивачем оскаржуваний акт за формою П-4 був отриманий у жовтні 2019 року, а до суду він звернувся тільки у грудні 2023 року, встановлена статтею 257 ЦК України позовна давність на момент подачі цього позову сплинула. В даному випадку, позивач не може та не повинен намагатись отримати вигоду від ситуації, яка склалася у державі, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного подання позовної заяви. Оскільки сплив позовної давності є самостійною правовою підставою для відмови у позові, у задоволенні позовних вимог ТДВ «Шахта «Білозерська» слід відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача просить суд в задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська» до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, Комунального некомерційного підприємства «Добропільська лікарня інтенсивного лікування», Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа: ОСОБА_3 , про скасування акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у відзиві на позов зазначив, що позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська» Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не визнає в повному обсязі з наступних підстав.

Частиною другою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування» (далі Закон №1105) встановлено, що факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці». Згідно з пунктом 7 частини першої статті 1 Закону №1105, визначено термін професійне захворювання - це захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 337, затверджено «Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві» (далі - Порядок №337). Встановлення зв`язку захворювання з умовами праці, розслідування причин та облік випадків хронічних професійних захворювань (отруєнь), визначено пунктами 89-96 Порядку №337.

Рішення щодо встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння) ОСОБА_3 прийнято Державною установою Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України, м.Київ. Зазначене рішення дійсне, роботодавцем не оскаржувалося.

Порядок встановлення зв`язку захворювання з умовами праці, визначено пунктами 97-100 Порядку №337.

Повідомлення про хронічне професійне захворювання (отруєння) ОСОБА_3 за формою П-3 надіслано керівникові підприємства на якому шкідливі виробничі фактори призвели до виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння).

Порядок розслідування обставин і причин виникнення хронічних професійних захворювань (отруєнь), визначено пунктами 105-116 Порядку №337.

Відповідно до пункту 117 Порядку № 337, за результатами розслідування комісія складає акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 (далі - акт за формою П-4) згідно з додатком 21. Акт за формою П-4 є документом, в якому зазначаються основні умови, обставини та причини виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння), заходи щодо запобігання розвитку хронічного професійного захворювання (отруєння) та забезпечення нормалізації умов праці, а також встановлюються особи, які не виконали відповідні вимоги законодавства.

За результатами розслідування хронічного професійного захворювання ОСОБА_3 комісією складено акт від 11 жовтня 2019 за формою П-4. Зі змісту позовної заяви не вбачається з яких саме підстав позивач та його представник вважають акт за формою П-4 незаконним, позовна заява не містить обґрунтованих доводів та посилань на обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Доказів на спростування висновків комісії з розслідування хронічного професійного захворювання позивачем по справі не надано.

На підставі наведеного, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області вважає, що висновки комісії по даному професійному захворюванню, викладені в акті за формою П-4 приймалися уповноваженою комісією, підписані усім складом комісії. Акт за формою П-4 від 11 жовтня 2019 року складений у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Звертає увагу суду, що Акт від 11 жовтня 2019 за формою П-4 складено більше 4 років тому. Роботодавець його не оскаржував, тому вважав його законним.

Відповідно до частини першої статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, тому вважаємо, що позивачем пропущено строк звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права.

Враховуючи викладене, представник відповідача просить суд відмовити в задоволені позовної заяви Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська».

Третя особа ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_4 у пояснення суду зазначив, що за результатами розслідування комісія складає акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 згідно з додатком 21. Акт за формою П-4 є документом, в якому зазначаються основні умови, обставини та причини виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння), заходи щодо запобігання розвитку хронічного професійного захворювання (отруєння) та забезпечення нормалізації умов праці, а також встановлюються особи, які не виконали відповідні вимоги законодавства (пункт 117 Порядку № 337). Акт підписується головою та всіма членами комісії з розслідування. У разі незгоди із змістом акта член комісії з розслідування підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово, підписує та додає до акта як його невід`ємну частину. Акт за формою П-4, підписаний членами комісії з розслідування, протягом доби затверджується керівником територіального органу Держпраці та завіряється печаткою (пункт 118 Порядку № 337).

Звертає увагу на те, що представники Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта Білозерська», які були у складі комісії при проведенні розслідування причин виникнення професійного захворювання внаслідок чого було складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 11.10.2019р. стосовно ОСОБА_3 , жодного зауваження щодо порушення порядку його проведення не зазначили, у тому числі не вносили пропозиції стосовно додаткового вивчання умов праці і протоколу важкості та напруженості праці або необхідності одержання письмових пояснень. При цьому, представники Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта Білозерська» під час проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання у ОСОБА_3 не зазначили, що його медична документація, повідомлення про професійне захворювання містить численні невідповідності, та будь-яких незгод у виді окремої думки не висловлювали, не зазначили, що було порушено Порядок №337: не розроблено програму розслідування виникнення професійного захворювання; що засідання комісії проводились формально; не проведено оцінку умов праці працівника за матеріалами результатів обстежень і досліджень протоколу важкості та напруженості праці, раніше проведеної атестації робочих місць; не одержано письмові пояснення посадових осіб, інших працівників з питань, пов`язаних з розслідуванням причин виникнення професійного захворювання, а навпаки погодилися з хронічними професійними захворюваннями потерпілого, зазначили причини та обставини виникнення професійного захворювання шкідливими зазначеними у акті, про що свідчать їх підписи.

За результатами розслідування комісією з проведення розслідування причин виникнення професійного захворювання від 11.10.2019р. складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4. При цьому вказана комісія керувалася інформацією, зазначеною спеціалізованим лікувально-профілактичним закладом в повідомленні про професійне захворювання за формою П-3, оскільки комісія не визначає самостійно підприємство, на якому необхідно провести розслідування, та не визначає зв`язок професійного захворювання працівника з умовами праці на іншому підприємстві, так як дані повноваження має лише спеціалізований лікувально-профілактичний заклад.

Рішення щодо встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння) ОСОБА_3 прийнято Державною установою Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України, м.Київ. Зазначене рішення дійсне, роботодавцем не оскаржувалося.

Акцентує увагу, що Товариство з додатковою відповідальністю «Шахта Білозерська» звернулось до суду із позовом про скасування акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) в кінці листопада 2023 року. До цього, 10 жовтня 2023 року ОСОБА_3 звернувся із позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта Білозерська» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання та нещасного випадку на виробництві. Причини захворювань та умови праці ОСОБА_3 встановлені актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П-4 від 11.10.2019р., який позивач просить суд скасувати.

Просить врахувати суд, що з позовом Товариство з додатковою відповідальністю «Шахта Білозерська» звернулося до суду по спливу тривалого строку після складання оспорюваного акту, а не одразу після його складення, що суттєво порушує права відповідачів та третьої особи. Позов до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області було подано вже після відкриття провадження по справі №227/2859/23 Добропільським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з відповідача суми моральної шкоди, тобто після усвідомлення того, що в разі задоволення позовних вимог, дане рішення слід буде виконувати. До цього відповідачем не вживались заходи щодо оскарження, що вказує на відповідну правову позицію відповідача виключно як на один зі способів уникнення відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, третя особа просить суд у задоволенні позовної заяви Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта Білозерська» до Головного управління ПФУ в Донецькій області, Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, Комунального некомерційного підприємства Добропільська лікарня інтенсивного лікування; третя особа: ОСОБА_3 про скасування акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) відмовити у повному обсязі. Крім того, у поданій суду заяві просить застосувати строк позовної давності.

Ухвалою суду від 05.12.2023 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання з викликом сторін.

Ухвалою суду від 03.01.2024 року відмовлено ТОВ «Шахта «Білозерська» у задоволенні клопотання про витребування письмових доказів та відкладення розгляду справи, відмовлено Головному управлінню ПФУ в Донецькій області у задоволенні заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Розгляд справи відкладено на 06 лютого 2024 року, через неявку представника позивача.

В судовому засіданні 06.02.2024 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача - Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, проти позовних вимог заперечувала. До судових засідань 9 квітня, 21 травня та 19 червня представник позивача не з`явився. З урахуванням позицій представників сторін та учасників справи, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

11 жовтня 2019 року складено акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) у відношенні ОСОБА_3 . Акт затверджено начальником Головного управління Держпраці у Донецькій області.

Комісія провела розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння): хронічна попереково-крижова радикулопатія L5, S1 ліворуч в стадії тривалого загострення зі значно вираженими статико-динамічними порушеннями, м`язево-тонічним та стійким больовим синдромами.

Закладом, який встановив діагноз ОСОБА_3 є Державна установа Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України, м.Київ.

Остаточний діагноз встановлено 10 вересня 2019 року.

Стаж роботи ОСОБА_5 : загальний 19 років 03 місяці 4 дні, за професією 14 років 7 місяців 26 днів, в умовах впливу шкідливих факторів 15 років 3 місяці 22 дні.

Причиною виникнення хронічне професійне захворювання (отруєння) виникло у ОСОБА_3 є тривала робота в умовах недосконалості технології видобутку вугілля; порушення у режимі експлуатації устаткування та виконання робіт. Несприятливі виробничі фактори (фізичні навантаження, вимушена робоча поза, несприятливий мікроклімат).

З медичного висновку ДП Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України про наявність (відсутність) хронічного професійного характеру захворювання від 10.09.2019 року, № 32/711, вбачається, що у ОСОБА_3 хронічна поперекова-крижова радикулопатія L5, S1 ліворуч в стадії тривалого загострення зі значно вираженим статико-динамічним порушенням, м`язево-тонічним та стійким больовим синдромами (а.с.120).

Згідно довідки серії 12ААА № 087580 від 19.11.2019 року, ОСОБА_3 встановлено 65% відсотків втрати працездатності за сукупністю з 15.11.2019р., з яких 40% за професійним захворюванням; 15% за трудовим каліцтвом 27.03.2011р. та 10% за трудовим каліцтвом 04.06.2021р. (а.с.119)

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААА № 416593 від 19.11.20219 року, ОСОБА_3 є інвалідом третьої групи довічно.

У виписці із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 850 вбачається, що остаточним діалогом ОСОБА_3 є хронічна поперекова-крижова радикулопатія L5, S1 ліворуч в стадії тривалого загострення зі значно вираженим статико-динамічним порушенням, м`язево-тонічним та стійким больовим синдромами.

Суд також звертає увагу, що у даній виписці наведено обґрунтування діагнозу хронічного професійного захворювання.

Висновки наведені спеціалістами ДП Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України не оскаржувалися.

Таким чином з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 виконуючи трудові обов`язки на підприємстві позивача, отримав професійне захворювання, внаслідок тривалої роботи в умовах недосконалості технології видобутку вугілля та під впливом несприятливих виробничих факторів (фізичні навантаження, вимушена робоча поза, несприятливий мікроклімат), а також отримав травми, пов`язані з виробництвом, внаслідок чого втратив 65% професійної працездатності та отримав третю групу інвалідності.

Згідно з частиною другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Частинами першою, другою статті 153 КЗпП України передбачено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно зі статтею 171 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» професійне захворювання - це захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлено виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою.

Частиною другою статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».

Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності врегульована Порядком № 337, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно з пунктом 81 Порядку № 337 на непрацюючих пенсіонерів або осіб, які не працюють, лікарем з гігієни праці територіального органу Держпраці складається інформаційна довідка про умови праці працівника у разі підозри в нього хронічного професійного захворювання (отруєння) (далі - інформаційна довідка) згідно з додатком 14 на підставі даних про умови праці на їх робочих місцях у разі збереження цих робочих місць на підприємстві (в установі, організації), де вони раніше працювали, а у разі їх відсутності - отриманих на підставі наукових досліджень (розробок), характеристики виробничих факторів на аналогічних виробництвах.

Пунктом 89 Порядку № 337 передбачено, що усі випадки хронічних професійних захворювань незалежно від строку їх настання підлягають розслідуванню.

Віднесення захворювання до хронічного професійного здійснюється відповідно до процедури встановлення зв`язку захворювання з умовами праці згідно з цим Порядком та Переліком професійних захворювань, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2000 року № 1662 (пункт 91 Порядку № 337).

Відповідно до пункту 94 Порядку № 337 високоспеціалізовані профпатологічні заклади охорони здоров`я проводять амбулаторне та/або стаціонарне обстеження хворих і встановлюють діагноз хронічного професійного захворювання (отруєння). Діагноз хронічного професійного захворювання (отруєння) може бути змінений або відмінений високоспеціалізованим профпатологічним закладом охорони здоров`я, який його встановив раніше, на підставі результатів додатково поданих відомостей або проведених досліджень і повторної експертизи. Відповідальність за встановлення або відміну діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння) покладається на керівників таких закладів і голів лікарсько-експертних комісій. Рішення про підтвердження або відміну раніше встановленого діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння) оформляється висновком лікарсько-експертної комісії.

У спірних випадках остаточне рішення щодо встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння) приймається центральною лікарсько-експертною комісією Державної установи «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України», у роботі якої мають право брати участь лікарі з гігієни праці територіального органу Держпраці, закладу охорони здоров`я, територіального органу Пенсійного фонду України, представники підприємства (установи, організації), первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві (в установі, організації відсутня), представники вищого органу профспілки. Оскарження рішення зазначеної комісії у разі незгоди хворого або роботодавця здійснюється у судовому порядку (пункт 95 Порядку № 337).

Пунктом 97 Порядку № 337 передбачено, що професійний характер хронічного захворювання (отруєння) встановлюється лікарсько-експертною комісією високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я (далі - лікарсько-експертна комісія), склад якої затверджує керівник такого закладу. У разі потреби до роботи лікарсько-експертної комісії залучаються спеціалісти (представники) територіальних органів Держпраці, підприємства (установи, організації), територіального органу Пенсійного фонду України, первинної організації профспілки, членом якої є хворий, або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві (в установі, організації) відсутня).

Згідно з пунктом 99 Порядку № 337 рішення про зв`язок захворювання з умовами праці приймається на підставі клінічних, функціональних досліджень (амбулаторних або стаціонарних) з урахуванням відомостей, зазначених у: трудовій книжці - для визначення стажу роботи в умовах дії виробничих факторів; виписці з амбулаторної картки (форма 025/у); історії хвороби за весь період спостереження; направленні хворого на огляд до лікарсько-експертної комісії з медичним висновком лікаря-профпатолога; санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці; інформаційній довідці про умови праці працівника, що складається лікарями з гігієни праці територіального органу Держпраці, який здійснює нагляд за підприємством (установою, організацією), у разі підозри в нього хронічного професійного захворювання (отруєння); висновку фтизіатра, нарколога та інших документах (у разі потреби); акті за формою Н-1 (у разі гострого професійного захворювання (отруєння).

У пункті 100 Порядку № 337 зазначено, що висновок лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння) видається працівникові, а його копія надсилається головному спеціалістові з професійної патології області або міста за місцем роботи або проживання працівника та територіальному органові Пенсійного фонду України. Хворому видається довідка про стаціонарне обстеження у високоспеціалізованому профпатологічному закладі охорони здоров`я. У зазначеному висновку, крім діагнозу, обов`язково зазначаються відомості про наявність (відсутність) професійного захворювання та придатність (непридатність) до роботи за професією у несприятливих (шкідливих) умовах праці.

Високоспеціалізованими профпатологічними закладами охорони здоров`я стосовно кожного хворого складається повідомлення про хронічне професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 (далі - повідомлення за формою П-3) згідно з додатком 19. Повідомлення за формою П-3 протягом трьох робочих днів після встановлення діагнозу надсилається керівникові підприємства (установи, організації), шкідливі виробничі фактори на якому призвели до виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння), територіальному органу Держпраці, який здійснює державний нагляд (контроль) за підприємством (установою, організацією), територіальному органові Пенсійного фонду України за фактичним місцезнаходженням підприємства (установи, організації), а також профпатологу, який направив хворого до високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я. Строк дії повідомлення за формою П-3 становить шість місяців з моменту встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння) у працівника. У разі коли хворий працював на кількох підприємствах (в установах, організаціях), де були умови для розвитку хронічного професійного захворювання (отруєння), або за кількома професіями, під час роботи за якими були умови для розвитку хронічного професійного захворювання (отруєння), повідомлення за формою П-3 надсилається на останнє підприємство (в установу, організацію), де він працював за професією, під час роботи за якою були умови для розвитку хронічного професійного захворювання (отруєння) (пункт 101 Положення № 337).

Пунктом 103 Положення №337 передбачено, що працівникові видається під розписку медичний висновок лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) у нього хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою згідно з додатком 20. Медичний висновок також надсилається лікарю-профпатологу, який направляв хворого до високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я за місцем його роботи або проживання (якщо він не працює).

Пунктом 105 Положення №337 передбачено, що після отримання повідомлення за формою П-3 керівник територіального органу Держпраці утворює протягом трьох робочих днів комісію з проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) (далі - комісія з розслідування), до складу якої входять представники територіального органу Держпраці (голова комісії), закладу охорони здоров`я, що надає медичну допомогу працівникам підприємства (установи, організації), де працює хворий, або за місцем його проживання (якщо він не працює), роботодавця, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві (в установі, організації) відсутня), вищого органу профспілки, територіального органу Пенсійного фонду України за фактичним місцезнаходженням підприємства (установи, організації), а також у разі потреби представники інших органів. Зазначені заклади, органи та організації протягом однієї доби з моменту одержання повідомлення за формою П-3 повинні надати територіальному органові Держпраці письмову інформацію про прізвище, ім`я, по батькові та посаду представника (представників), якого пропонується включити до складу комісії з розслідування.

Пунктом 110 Порядку №337 зобов`язано роботодавцяв установлений для проведення розслідування строк подати комісії з розслідування: відомості про професійні обов`язки працівника, документи та матеріали, що характеризують умови праці на робочому місці (дільниці, цеху); необхідні результати експертизи, лабораторних досліджень для проведення оцінки умов праці; матеріали, що підтверджують проведення інструктажів з охорони праці, копії документів, що підтверджують видачу працівникові засобів індивідуального захисту; приписи або інші документи, що раніше видані територіальним органом Держпраці та стосуються даного хронічного професійного захворювання (отруєння); результати медичних оглядів працівника (працівників), інші матеріали.

У пункті 112 Порядку № 337 визначено, що комісія з розслідування зобов`язана: розробити програму розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння); розподілити функції між членами комісії, розглянути питання щодо необхідності залучення до її роботи експертів; провести розслідування обставин і причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння); скласти акт розслідування хронічного професійного захворювання (отруєння).

Відповідно до пункту 113 Порядку 337комісія з розслідування проводить оцінку умов праці працівника за матеріалами раніше проведеної атестації робочих місць, архівних даних підприємства (установи, організації), територіального органу Держпраці, наукових установ, характеристики виробничих факторів на аналогічних виробництвах, результатів обстежень і досліджень, проведених атестованими лабораторіями в установленому законодавством порядку, вивчає приписи органів державного нагляду за охороною праці, подання посадових осіб територіальних органів Пенсійного фонду України та представників профспілок, інструкції з охорони праці працівників, заключні акти періодичних медичних оглядів, накази (рішення, розпорядження) адміністрації підприємства про порушення працівником вимог правил та інструкцій з охорони праці, строків проходження періодичних медичних оглядів, картки обліку індивідуальних доз опромінення на робочому місці із джерелами іонізуючого випромінювання, одержує письмові пояснення посадових осіб, інших працівників з питань, пов`язаних із розслідуванням причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння), а у разі потреби вимагає проведення додаткових досліджень на робочому місці та бере участь у них, вивчає первинну медичну документацію хворого.

За результатами розслідування комісія складає акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 (далі - акт за формою П-4) згідно з додатком 21. Акт за формою П-4 є документом, в якому зазначаються основні умови, обставини та причини виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння), заходи щодо запобігання розвитку хронічного професійного захворювання (отруєння) та забезпечення нормалізації умов праці, а також встановлюються особи, які не виконали відповідні вимоги законодавства (пункт 117 Порядку № 337).

Акт підписується головою та всіма членами комісії з розслідування. У разі незгоди із змістом акта член комісії з розслідування підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово, підписує та додає до акта як його невід`ємну частину. Акт за формою П-4, підписаний членами комісії з розслідування, протягом доби затверджується керівником територіального органу Держпраці та завіряється печаткою (пункт 118 Порядку № 337).

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тож певна обставина може вважатися доведеною, якщо інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Верховний Суд наголошує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

В заявлених позовних вимогах позивач ТДВ «Шахта Білозерська» просить визнати незаконним та скасувати акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання ОСОБА_3 від 11.10.2019 року за формою П-4 у зв`язку з тим, що комісією не була надана належна оцінка причин виникнення хронічного професійного захворювання, не досліджувалися медичні документи. Представник позивача ставить під сумнів належність медичних документів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 безпосередньо на одному підприємстві працював близько п`ятнадцяти років в умовах впливу шкідливих факторів.

Медичний висновок ДП Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України про наявність (відсутність) хронічного професійного характеру захворювання від 10.09.2019 року, № 32/711 ані позивачем, ані іншими членами комісії не оскаржений, хоча Порядок №337 передбачає можливість такого оскарження (п. 95 Порядку №337).

Таким чином, за результатами розслідування комісією з проведення розслідування причин виникнення професійного захворювання 11.10.2019 року складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності істотних порушень при складанні членами комісії акта форми П-4, які б стали підставою для його скасування.

Отже, судом не встановлено факту допущення з боку членів комісії порушень вимог Порядку № 337 під час складання акту за формою П-4 та не встановлено факту порушень суб`єктивних прав підприємства позивача висновками комісії, зазначеними в акті.

Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 11.10.2019 року відповідає вимогам Порядку № 337

В судовому засіданні 06.02.2024 року представник позивача пояснив, що підставою для оскарження даного акту стало те, що ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про стягнення моральної шкода, яка було йому спричинена професійним захворювань. За поясненнями представника позивача, якби ОСОБА_3 не звертався з такими вимогами то і акт ніхто не оскаржував.

Суд не приймає до уваги пояснення представника позивача про те, що на дату складання акту 2019 року позивач не мав об`єктивної можливості знати або спрогнозувати, що третя особа у 2023 році скористається своїм правом на звернення до суду з посиланням на оскаржуваний акт.

Такі доводи представника позивача не заслуговують на увагу.

Разом з тим, представник позивача не заперечує факту того, що третя особа, яка є потерпілим, має право на звернення до суду.

Так, статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. 9 ч. 2 статті 16 ЦК України).

Таким чином, підставою для звернення до суду з даним позовом фактично стало не порушення закону під час розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, а звернення потерпілого з вимогами про стягнення моральної шкоди.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20) зазначено, що порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Водночас позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

У постанові Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 1340/4630/18 (адміністративні провадження № К/9901/16194/19; К/9901/16864/19) зауважено, що відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для ухвалення судом рішення про відмову в позові.

За таких обставин, враховуючи вищезазначені норми права, а також приймаючи до уваги недоведеність з боку позивача, що його права та законні інтереси безпосередньо порушені оспорюваним актом і в результаті визнання його недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено, а також недоведеність щодо наявності порушень при складанні відповідачами акта за формою П-4, які б стали підставою для його скасування, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Представником відповідача Східного міжрегіонального управління державної служби України з питань праці, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, та третьою особою ОСОБА_3 заявлено про застосування позовної давності, оскільки акт складено 11.10.2019 року, а до суду позивач звернувся 30.11.2023 року та не заявляє клопотання про поновлення даного строку з будь-яких поважних причин.

У постанові ВП ВС від 04.12.2018 по справі № 910/18560/16 (12-143гс18) сказано, що позовна давність може застосовуватися виключно, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими та доведеними: «Однак застосування положень про позовну давність та відмова в позові з цієї підстави здійснюється в разі, коли суд попередньо встановив наявність порушеного права, на захист якого подано позов, та обґрунтованість і доведеність позовних вимог».

Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. А отже, відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права не потребує зазначення у рішенні суду висновку щодо вирішення питання спливу позовної давності як додаткової підстави для відмови в задоволенні позову.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, пункти 138-140 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16).

Таким чином, наявні підстави для застосування позовної давності в даній справі, проте оскільки суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, то підставою для відмови у задоволенні позовних вимог є їх необґрунтованість та безпідставність.

Керуючись 264, 265, 280 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська» до Східного міжрегіонального управління державної служби України з питань праці, Комунального некомерційного підприємства «Добропільська лікарня інтенсивного лікування», Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа ОСОБА_3 , про скасування акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) ОСОБА_3 від 11.10.2019 року, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ТДВ «Шахта «Білозерська» 85013 м. Білозерське, вул. Строїтельна, 17,

Відповідач Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці, м. Покровськ, вул.Прокоф`єва,82,

Відповідач: Комунальне некомерційне підприємство «Добропільська лікарня інтенсивного лікування», м. Добропілля, вул. Гагаріна, 3, .

Відповідач: ГУ Пенсійного Фонду України в Донецькій області, 84122 м. Слов`янськ, пл. Соборна,3 .

Третя особа: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення виготовлено 19.06.2024 року.

Суддя: