Справа № 184/2324/24
Нмер провадження 2/184/1678/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Томаш В.І., за участю секретаря судового засідання Михайлової Т.В., розглянувши в м. Покров цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Новохатько Олена Миколаївна до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Територіальної громади м. Покров в особі Покровської міської ради Дніпропетровської області «про визнання протиправними та скасування наказу, акту приймання-передачі земельних ділянок, скасування права комунальної власності, визнання права власності на земельну ділянку»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду з позовною заявою до відповідачів про визнання протиправними та скасування наказу, акту приймання-передачі земельних ділянок, скасування права комунальної власності, визнання права власності на земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог вказав, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область Нікопольський район (Шолохівська сільська рада) Покровська міська ОТГ, для ведення селянського (фермерського) господарства, площа 5,0052 га, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДПНК 000768, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 12 від 24.12.1997 року. Дана земельна ділянка призначена та використовується Позивачем для ведення фермерського господарства з моменту отримання Державного акту і по теперішній час (обробляє, сплачує земельний податок, подає статистичні звіти). Для присвоєння кадастрового номеру виготовив технічну документацію на земельну ділянку і звернувся до кадастрового реєстратора, на що отримав Рішення від 12.06.2024 року № РВ-024 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з такої підстави знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Для здійснення державної реєстрації даної земельної ділянки потрібно усунути перетин ділянок з ділянкою кадастровий номер :01:003:0024, площа співпадає на 93.6029%. Позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру (Відповідач 1) та Виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області (Відповідач 2), на що отримав відповідь, що земельна ділянка, яка належить Позивачу на праві приватної власності з кадастровим номером :01:003:0024 площею 4,6854 га була віднесена Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області до земель державної форми власності на підставі проведеної 15.04.2019 року державної інвентаризації земель під час здійснення землеустрою та передана відповідно до Наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 18.06.2019 №4-1564/15-18-СГ у комунальну власність Покровської міської ради Дніпропетровської області.

Позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з проханням скасувати наказ від 18.06.2019 року № 4-1564/15-19-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», акту приймання-передачі земельних ділянок, на що отримав відповідь, що вирішення порушених питань можливе виключно на підставі відповідного рішення суду. У зв`язку з чим Позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, але надали до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд розглянути справу за їх відсутності.

Представник відповідача 1 в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та відгук на позов, в якому просить в задоволенні позову відмовити, оскільки Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не порушувало прав Позивача.

Представник Відповідача 2 в судове засідання не з`явились, але надали до суду заяву, згідно якої просять суд розглянути справу на розсуд суду за їх відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Судом досліджено документи Позивача на земельну ділянку, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область Нікопольський район (Шолохівська сільська рада) Покровська міська ОТГ, для ведення селянського (фермерського) господарства, площа 5,0052 га, і встановлено, що спірна земельна ділянка належить Позивачу на підставі правовстановлюючих документів, а саме: 1) Розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області «Про надання земельних ділянок у власність та користування громадян для ведення селянського (фермерського) господарства» від 01.10.1997 року № 392-р, яким надано громадянину ОСОБА_1 земельну ділянку площею 5.00 га у приватну власність для створення селянського (фермерського) господарства, 2) Рішення Нікопольської районної ради Дніпропетровської області від 22.10.1997 року № 99-ХІ/ХХІІ яким затверджено Розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області «Про надання земельних ділянок у власність та користування громадян для ведення селянського (фермерського) господарства від 01.10.1997 року № 392-р., 3) Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ДПНК 000768, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 12 від 24.12.1997 року.

Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 15.01.1998 року за № 1 208 176 0000 000667 Позивач створив Селянське (фермерське) господарство «Степовик». Відповідно до пункту 5.1. Статуту фермерського господарства «Степовик», який зареєстрований Нікопольською районною державною адміністрацією 15.01.1998 року, земельну ділянку площею 5.0052 га Державний акт серія ДПНК 000768 передано у власність для ведення фермерського господарства «Степовик».

Відповідно до Рішення від 12.06.2024 року № РВ-024 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, земельну ділянку Позивача не зареєстрували з такої підстави знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Для здійснення державної реєстрації даної земельної ділянки потрібно усунути перетин ділянок з ділянкою кадастровий номер :01:003:0024, площа співпадає на 93.6029%.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 402621738 від 06.11.2024 державним реєстратором Нестреляй О.М. 31.07.2019 року зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0024 площею 4.6854 га за територіальною громадою міста Покров в особі Покровської міської ради на підставі документів поданих для державної реєстрації:

- Наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 18.06.2019 року № 4-1564/15-19-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» видавник Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в.о. начальника Єрмоленко Н.,

- акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну власність від 18.06.2019 видавник: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в.о. начальника Єрмоленко Н., Покровська міська рада Дніпропетровської області міський голова Шаповал О.М. ;

- рішення органу місцевого самоврядування "Про прийняття у комунальну власність Покровської міської ради з державної власності земельних ділянок сільськогосподарського призначення" №17 від 27.06.2019, видавник Покровська міська рада Дніпропетровської області міський голова Шаповал О.М.

Відповідно до Викопіювання з кадастрової карти (плану) від 03.06.2024 року № НВ- 024, наданої Державним кадастровим реєстратором Дивнич Д.В., Відділ № 5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, межі земельної ділянки, яка належить Позивачу, співпадає з земельною ділянкою з кадастровим номером :01:003:0024.

Відповідно до Інформації керівника управління Держгеокадастру, щодо земельної ділянки, яка розташована в межах :01:003, цільове призначення 01.02 для ведення фермерського господарства, орієнтовна площа 5 га, рілля, форма власності на землю приватна власність.

Як вбачається з інформації Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 06 серпня 2024 року, за даними Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0024 розташована на території Шолохівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення 01.07 для городництва, площа 4.6854 га, державна реєстрація в Державному земельному кадастрі здійснена 15.04.2019 року за результатами проведення державної інвентаризації земель. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 18.06.2019 року № 4-1564/15-19-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0024 із цільовим призначенням 16.00 землі запасу передана у комунальну власність Покровській міській об`єднаній територіальній громаді (Покровській міській раді) Дніпропетровської області.

Також за інформацією Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 15.11.2024 року, встановлено, що земельна ділянка, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область Нікопольський район (Шолохівська сільська рада) Покровська міська ОТГ, для ведення селянського (фермерського) господарства, площа 5,0052 га, перебуває у приватній власності громадянина на ім`я ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДПНК 000768, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 12 від 24.12.1997 року. Відповідно до даних системи електронного документообігу «Автоматизована система управління документами «ДОК ПРОФ 3» у Головному управлінні відсутні відомості щодо звернення громадянина ОСОБА_1 із заявою про добровільну відмову від права власності на користь територіальної громади або держави на земельну ділянку, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область Нікопольський район (Шолохівська сільська рада) Покровська міська ОТГ, для ведення селянського (фермерського) господарства, площа 5,0052 га. Рішення судів про припинення права власності, угоди про передачу права власності, інші документи, які б підтверджували підстави припинення права власності гр. ОСОБА_1 на вищезазначену земельну ділянку до Головного управління не надходили.

Отже судом встановлено, належна Позивачу земельна ділянка на праві приватної власності була віднесена Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області до земель державної форми власності на підставі проведеної 15.04.2019 року державної інвентаризації земель під час здійснення землеустрою без врахування факту чинності Державного акту на право приватної власності на землю за № 12 від 24.12.1997 року серія ДП НК 000768. Надалі наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 18.06.2019 року № 4-1564/15-19-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» та Актом приймання передачі від 18.06.2019 була передана у комунальну власність територіальній громаді Покровської міської ради.

Щодо відзиву на позовну заяву.

17.12.2024 року представником Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Холоділіним А.М. (далі представник Відповідача 1) подано через систему «Електронний суд» відзив на позовну заяву. Вважають, що Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області залучено у справі №184/2324/24 як неналежний Відповідач, оскільки Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області жодним чином не порушувало прав Позивача, при чому в матеріалах справи не відображено, в чому саме були порушені права Позивача.

Дослідивши зміст клопотання про заміну неналежного відповідача, а також матеріали цивільної справи, що стосуються даного клопотання, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала (ч. 4 ст. 51 ЦПК України).

Обґрунтування належності у осіб процесуальної правосуб`єктності позивача і відповідача покладається на позивача та осіб, які порушують процес на захист прав та інтересів позивача (статті 5, 122 ЦПК). Особа, яка порушує процес, повинна зазначити в позовній заяві до суду точну назву позивача і відповідача, їх місце проживання або знаходження, а також викласти обставини, що обґрунтовують вимогу позивача, тобто що право вимоги належить особі, яка вказана позивачем, а обов`язок покладений на особу, зазначену в заяві відповідачем. При розгляді справи в суді вважається, що сторони є належними.

Належними сторонамив цивільній справі є особи, відносно яких є дані про те, що вони можуть бути суб`єктами спірних матеріальних правовідносин. Належний позивач особа, якій належить право вимоги; належний відповідач особа, котра повинна відповідати за позовом.

Обґрунтування належності у осіб процесуальної правосуб`єктності позивача і відповідача покладається на позивача та осіб, які порушують процес на захист прав та інтересів позивача. Під час прийому позовної заяви до розгляду, на основі норм матеріального права, суд визначає чи є сторони належними. Відповідно, позивач і відповідач визнаються належними сторонами, якщо є припущення вважати, що вони є носіями спірного права або охоронюваного законом інтересу.

Так, при визначенні того, чи є відповідач належним або неналежним, вирішальне значення має приналежність спірних прав і обов`язків. Належна сторона є носієм або спірних прав, або спірних обов`язків. Неналежний відповідач - особа, відносно до якої за матеріалами справи виключається припущення про те, що вона є суб`єктом спірного правовідношення.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. За змістом ст. 46, 47 ЦПК України сторони мають бути наділені цивільними правоздатністю та дієздатністю.Чинним цивільно процесуальним законодавством визначено право саме за позивачем визначати відповідача за своїм позовом.

Крім того, як слідує з правового висновку Верховного Суду «загальноприйнято вважати, що принцип тлумачення закону на користь особи є однією з основних засад судочинства, яка вказує, що суди повинні намагатися тлумачити закон та його норми в такий спосіб, щоб максимально захистити права та інтереси особи; цей принцип також відомий як «in dubio pro persona» означає «у вагомих сумнівах на користь людини»; принцип тлумачення закону на користь особи не передбачає ігнорування закону, але вказує на те, що в спірних ситуаціях суди повинні намагатися вибрати інтерпретацію закону, яка максимально захищає права та інтереси саме особи (Постанова Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі №240/4894/23).

Твердження представника Відповідача 1 про те, що Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не причетне до порушення права приватної власності Позивача на земельну ділянку і залучено у справі №184/2324/24 як неналежний Відповідач, а також посилання представника Відповідача 1 про те, що 31.07.2024 територіальною громадою міста Покров в особі Покровської міської ради Дніпропетровської області здійснено Державну реєстрацію земельної ділянки площею 4,6854 га кадастровий номер :01:003:0024 з цільовим призначенням земельної ділянки для городництва без урахування державного акту на право приватної власності на землю серія ДПНК 000768, реєстраційний номер 12 від 24.12.1997 гр. ОСОБА_1 , спростовується наступним.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 402621738 від 06.11.2024 та змісту статей 117 Земельного Кодексу України, правовстановлюючими документами для оформлення права комунальної власності на земельну ділянку за Територіальною громадою міста Покров в особі Покровської міської ради Дніпропетровської області стали Наказ Головного управління Держгеокадастру №4-1564/15-19-СГ від 18.06.2019, оформлений на підставі нього Акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну власність від 18.06.2019 та рішення Відповідача 2 "Про прийняття у комунальну власність Покровської міської ради з державної власності земельних ділянок сільськогосподарського призначення" №17 від 27.06.2019.

Отже, належна Позивачу земельна ділянка на праві приватної власності була віднесена Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області до земель державної форми власності на підставі проведеної 15.04.2019 року державної інвентаризації земель під час здійснення землеустрою без врахування факту чинності Державного акту на право приватної власності на землю за № 12 від 24.12.1997 року серія ДП НК 000768, а згодом була передана у комунальну власність територіальній громаді Покровської міської ради.

Визначення належних відповідачів є одним із найголовнішим пріоритетом, адже не залучення когось із співвідповідачів є підставою для відмови в позові. В даній позовній заяві об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення та поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Позивач вірно пред`явив позов не тільки до особи, до якої перейшло право власності на відповідну земельну ділянку, а і до відповідного органу, який видав рішення, на підставі яких державним реєстратором проведено державну реєстрацію права комунальної власності (наказ та акт приймання передачі). Похідними позовними вимогами є скасування права комунальної власності та визнання права власності за Позивачем на спірну земельну ділянку, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги) скасування оскаржуваних актів відповідача (наказу та акту приймання-передачі землі).

З огляду на наведене, Головне управління Держгеокадастру є належним відповідачем, так як предмет позову у даній справі по основній позовній вимозі стосується визнання протиправним/незаконним (скасування) виданого Головним управлінням Держгеокадастру наказу від 18.06.2019 року № 4-1564/15-19-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» та оформленого на підставі нього акту приймання - передачі від 18.06.2019 в частині передачі у комунальну власність територіальній громаді міста Покров в особі Покровської міської ради Дніпропетровської області земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0024 площею 4.6854 га. Оскаржувані документи є підставою для реєстрації за відповідачем 2 права комунальної власності на земельну ділянку.

Приймаючи оскаржувані акти, Відповідач 1 порушив право власності Позивача на спірну земельну ділянку, яке підлягає захисту в порядку статей 152, 153, 155 Земельного кодексу України.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що клопотання представника Відповідача 1 про заміну неналежного відповідача не підлягає задоволенню.

Також некоректними є доводи представника відповідача 1 про те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» №2498-VIII від 10.07.2018, який набрав чинності з 01.01.2019, є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного закону переходять до комунальної власності.

Зазначеним Законом внесено зміни до розділу X «Перехідних положень» Земельного кодексу України шляхом доповнення пункту 21 такого змісту: «21. Установити, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані.

Зокрема цим Законом врегульовано передачу земель колективної власності ліквідованих колективних сільськогосподарських підприємств до комунальної власності, тобто у власність територіальних громад передаються землі ліквідованих колгоспів. Спірна земельна ділянка на момент набрання чинності (01.01.2019) вищезазначеного Закону України №2498-VIII від 10.07.2018, перебувала на праві приватної власності у громадянина ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю за № 12 від 24.12.1997 року серія ДП НК 000768. Тому твердження представника Відповідача 1, що цей Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності, є необґрунтованими.

Правове обгрунтування:

У ст 22 Земельного кодексу України (в редакції від 18.12.1990) зазначалось, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Відповідно до ст. 23 Земельного кодексу України (в редакції від 18.12.1990) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Відповідно до п. 7 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001, громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Відповідно до ч ч 1, 2 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з приписами ч. 5 ст. 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Так, Позивач на законних підставах набув право приватної власності на оспорювану земельну ділянку згідно Розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області «Про надання земельних ділянок у власність та користування громадян для ведення селянського (фермерського) господарства від 01.10.1997 року № 392-р, надано громадянину ОСОБА_1 земельну ділянку площею 5.00 га у приватну власність для створення селянського (фермерського) господарства. На підставі даного Розпорядження Позивачу видано Державний акт на право приватної власності на землю серія ДПНК 000768, площею 5.0052 га, на території Шолохівської сільської ради для створення селянського (фермерського) господарства, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 12 від 24.12.1997 року.

Відповідно до абз. 3 ч 2 ст 331 Цивільного кодексу України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ч 3 ст 3 Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

У ч. 4 ст. 3 Закону зазначено, що будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону.

Згідно з п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Державний земельний кадастр" (чинний з 01.01.2013); п 7 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України; п 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 №449 "Про затвердження форм державного акта про право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою" встановлено, що документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою (державні акти), і котрі видані до набрання чинності Земельним кодексом України від 25.10.2001 та Законом України "Про Державний земельний кадастр", є дійсними.

Тобто, до 2013 року право власності на землю підтверджувалось державним актом про право власності на земельну ділянку.

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на земельну ділянку, отриману та оформлену в передбаченому законом порядку до набрання чинності вищевказаних правових актів особа, яка є власником цієї землі на підставі державного акту про право на землю, вправі визнати своє право власності в судовому порядку згідно ст 392 Цивільного кодексу України.

Згідно з вимогами статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч 2 ст 16 ЦК України, відповідно до якої одним з таких є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

За приписами ст 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

У Першому Протоколі до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, задекларовано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст 28 Земельного кодексу України (від 18.12.1990 в останній його редакції) право колективної та приватної власності на земельну ділянку чи її частину припиняється у разі: 1) добровільної відмови від земельної ділянки; 2) відчуження (продажу) земельної ділянки Раді народних депутатів; 3) викупу земельної ділянки для державних або громадських потреб; 4) припинення у випадках, передбачених пунктами 4, 6 - 8 статті 27 цього Кодексу. Право власності на землю може бути також припинено у випадках, зазначених у статті 114 цього Кодексу. Припинення права власності на земельну ділянку у випадках, передбачених пунктами 1 - 3 частини першої цієї статті, провадиться за рішенням відповідної Ради народних депутатів. В разі незгоди власника земельної ділянки у випадку, передбаченому пунктом 3, а також при вилученні земельної ділянки відповідно до пункту 4 частини першої цієї статті, припинення права власності на землю провадиться в судовому порядку.

Статтею 140 Земельного кодексу України підставами припинення права власності на земельну ділянку визначались: а) добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; в) відчуження земельної ділянки за рішенням власника; г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; ґ) відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; д) конфіскація за рішенням суду; е) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Отже, підставою припинення права користування земельною ділянкою у спірних правовідносинах може бути добровільна відмова від земельної ділянки, судові рішення про припинення права власності на земельну ділянку.

Зважаючи на наведене, в матеріалах справи відомості щодо припинення права власності на земельну ділянку, яка перебуває у власності ОСОБА_1 або скасування вищезазначеного Державного акту - відсутні. Також відсутні матеріали, які б містили добровільну відмову Позивача від прав на цю земельну ділянку, Позивач не звертався до уповноважених органів влади із заявою про добровільну відмову від права власності на земельну ділянку та не укладав угоди про передачу права власності на земельну ділянку, відповідно відсутні законні підстави для реєстрації цієї земельної ділянки за державою та прийняття рішення у вигляді Наказу від 18.06.2019 року № 4-1564/15-19-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» щодо передачі спірної земельної ділянки (кадастровий номер :01:003:0024) до земель комунальної власності. Крім того, право власності на земельну ділянку не припинялось і в судовому порядку.

За таких обставин, Позивач зберіг це право і після зміни законодавства. Наведене узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 01.11.2018 у справі №921/62/17-г/17, від 10.10.2018 у справі №907/916/17, від 23.01.2020 року № 921/75/19.

Відповідно до статей 152, 155 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також застосування інших, передбачених законом, способів, у тому числі шляхом поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають у результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, в судовому порядку. Землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Статтею 21 ЦК України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає закону і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Рішення органу виконавчої влади у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства.

З врахуванням статей 140, 142 Земельного кодексу України Позивач не звертався до уповноважених органів влади із заявою про добровільну відмову від права власності на земельну ділянку та не укладав угоди про передачу прав власності на земельну ділянку, судових справ не було.

Зважаючи на те, що відповідачами не було надано доказів припинення права приватної власності на земельну ділянку у громадянина ОСОБА_1 , відповідно відсутні правові підстави для реєстрації цієї земельної ділянки за державою та прийняття рішення у вигляді наказу від №4-1564/15-19-СГ від 18.06.2019 щодо передачі цієї земельної ділянки до земель комунальної власності.

З огляду на наведене суд вважає вірними та обгрунтованими позовні вимоги в частині визнання незаконними (скасування) наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №4-1564/15-19-СГ від 18.06.2019 та акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 18.06.2019 в частині передачі у комунальну власність територіальній громаді міста Покров в особі Покровської міської ради Дніпропетровської області спірної земельної ділянки.

У ч. 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-ІV визначено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відтак, враховуючи, що документи на підставі яких державним реєстратором проведено державну реєстрацію права комунальної власності (наказ та акт приймання-передачі землі) визнані судом незаконними, відповідно й записи про проведену державну реєстрацію права комунальної власності підлягають скасуванню як похідні, що в свою чергу тягне скасування комунальної власності на спірну земельну ділянку.

Тому, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про скасування комунальної власності підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, суд вважає законними та обґрунтованими позовні вимоги, про те, що позивач володіє та користується спірною земельною ділянкою на законних підставах. Відповідачами не оспорюється факт належності на праві приватної власності громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки, не доведено факт припинення права власності позивача на спірну земельну ділянку.

Таким чином, врахувавши зазначені норми законодавства та встановлені обставини щодо недоведеності відповідачами належності спірного майна до комунальної власності допустимими, належними та достовірними доказами, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати

Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельні ділянки від 11.10.2024 року, нормативно грошова оцінка земельної ділянки складає 28546.33 грн. Згідно квитанції № 5608-1642-0230-7748 від 13.11.2024 р. позивачем сплачено судовий збір в розмірі одна тисяча двісті одинадцять гривень, 20 коп. Позивачем подано заяву до суду, що в разі задоволення позовних вимог, не стягувати з відповідачів сплачений судовий збір. Дане клопотання підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Новохатько Олена Миколаївна до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Територіальної громади м. Покров в особі Покровської міської ради Дніпропетровської області «про визнання протиправними та скасування наказу, акту приймання-передачі земельних ділянок, скасування права комунальної власності, визнання права власності на земельну ділянку» - задовольнити.

2.Визнати незаконними та скасувати наказ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" № 4-1564/15-19-СГ від 18.06.2019; Акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну власність, серія та номер: б/н, від 18.06.2019; рішення органу місцевого самоврядування "Про прийняття у комунальну власність Покровської міської ради з державної власності земельних ділянок сільськогосподарського призначення", серія та номер: 17, від 27.06.2019, в частині передачі у комунальну власність територіальній громаді міста Покров в особі Покровської міської ради Дніпропетровської області земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0024 площею 4.6854 га.

3.Скасувати право комунальної власності територіальної громади міста Покров в особі Покровської міської ради Дніпропетровської області (53300, Дніпропетровська область, Нікопольський район, місто Покров, вул. Центральна, 48 ) на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0024 площею 4.6854 га.

4.Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0024 площею 4.6854 га.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17.12.2024р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш