КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 грудня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Слюсар Т.А.,

за участі секретаря Доброванової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального управління міністерства юстиції (м. Київ) - Горбатовського Ігора Анатолійовича на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 23 квітня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва зі скаргою на дії Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій просила:

- визнати неправомірною бездіяльність Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) щодо відмови у знятті арештів з рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 ;

-зобов`язати Деснянський ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) зняти арешт та скасувати постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, видавник ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві НОМЕР_3 від 19.08.2014, державний реєстратор Аврамченко Сніжана Сергіївна. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 15546743 від 03.09.2014, номер запису про обтяження: 6876150 щодо Боржника ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ).

В обґрунтування вимог скарги зазначала, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16.01.2014 року було солідарно стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у сумі 295 684,86 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 956,85 грн щодо погашення кредитного договору № 178/П/32/2007-840 від 13.12.2007 року.

У подальшому, державним виконавцем ВДВС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа №2-739 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за вищевказаним судовим рішенням.

05.03.2020 року між ПАТ «КБ Надра» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» укладено договір про відступлення права вимоги №GL2N79735, відповідно до якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченимикредитним договором №178/П/32/2007-840 від 13 грудня 2007 року, перейшло до ТОВ «ФК «Інвест Хаус».

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києвавід 29 липня 2020 року задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження з виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16.01.2014 року у справі №754/19065/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

05.11.2020 року право вимоги за кредитним договором №178/П/32/2007-840 від 13 грудня 2007 року було передано до ТОВ «ФК Форт» згідно договору про відступлення (купівля-продаж) права вимоги.

24.06.2022 року між ТОВ «ФК Форт» та ТОВ «ІнвестментЮніон» було укладено договір факторингу №42-24-06/22, за яким ТОВ «ІнвестментЮніон» набуло права вимоги щодо кредитного договору.

24.06.2022 року між ТОВ «ІнвестментЮніон» та ОСОБА_3 укладено договір цесії (відступлення права вимоги), за яким ТОВ «ІнвестментЮніон» передало право вимоги за кредитним договором №178/П/32/2007-840 від 13 грудня 2007 року.

У подальшому, у зв`язку із повним виконанням зобов`язань по сплаті заборгованості за вищевказаним кредитним договором № 178/П/32/2007-840 від 13.12.2007 р., ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 09.12.2022 року виконавчий лист №2-739 було визнано таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на вказане, у кредитора відсутні будь-які майнові претензії до боржника ОСОБА_1 , оскільки борг виконано перед кредитором поза межами виконавчого провадження.

Посилаючись на відсутність підстав для стягнення виконавчого збору та інших витрат на виконавче провадження, заявник вважає відмову Деснянського відділу ДВС у м. Києві Центрального МУ МЮ (м. Київ) щодо зняття арешту неправомірною та такою що порушує права заявника на користування та розпорядження майном.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23 квітня 2024 року скаргу ОСОБА_1 на дії Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) щодо відмови у знятті арештів з рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 (НОМЕР_3). Зобов`язано Деснянський ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) зняти арешт та скасувати постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, видавник ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві НОМЕР_3 від 19.08.2014, державний реєстратор Аврамченко Сніжана Сергіївна. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 15546743 від 03.09.2014, номер запису про обтяження: 6876150 щодо Боржника ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ).

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, з апеляційною скаргою звернувся Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (М. Київ) в особі представника Горбатовського І.А., який, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції встановленим по справі обставинам, порушення норм матеріального права, просить ухвалу скасувати в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа №2-739 від 17.02.2014 Деснянського районного суду м. Києва про cтягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Надра" заборгованості у розмірі 298641,71 грн.

19.08.2014 державним виконавцем була винесена постанова про відкриттявиконавчого провадження.

19.08.2014 державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника.

19.09.2014 державним виконавцем була винесена постанова про стягненнявиконавчого збору у розмірі 29 864,17 грн.

19.09.2014 державним виконавцем була винесена постанова про стягненнявиконавчого збору у розмірі 100,07 грн.

19.07.2022 державним виконавцем винесено постанову про повернення ВД стягувачеві п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (відсутність у боржника майна), але згідно п. 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» наслідками завершення виконавчого провадження у разі закінчення виконавчого провадження (крім) направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду абоіншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочатезнову, крім випадків, передбачених цим Законом, але Деснянський районний суд м. Києва не звернув увагу на відсутність сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Звертає увагу апеляційного суду на те, що ні скаржником у скарзі, ні судом при мотивуванні ухвали, не наведено передбачених законом підстав для зняття виконавцем арешту з майна боржника. Так, згідно статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини:

- отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

- надходження на рахунок органу державноївиконавчої служби, рахунок приватного виконавцясуми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

- отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

- наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язкуіз значним ступенем його зношення, пошкодженням;

- відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частинішостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

- отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

- погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

- отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконаннярішення про забезпечення позову;

- підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

- отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Апелянт посилається також на правові позиції Верховного Суду, згідно із якими, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, виконавче провадження не є закінченим, а отже і арешт не знімається (постанова ВС від 29 березня 2023 року у справі №202/1182/22, від 17 січня 2018 року у справі № 910/8019/15; від 06 березня 2019 року у справі № 263/1468/17; від 04 березня 2020 року у справі № 127/2-1421/09, від 16 березня 2020 року у справі № 137/1649/17).

У строк, визначений ухвалою Київського апеляційного суду від 17 травня 2024 року про відкриття апеляційного провадження для подання відзиву на апеляційну скаргу, боржник ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслала письмові пояснення, яка за своїм змістом фактично є відзивом на апеляційну скаргу, тому прийняті апеляційним судом до уваги. Так, ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях заперечує проти наведених скаржником доводів, просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Заперечення боржника зводяться до того, у зв`язку із визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відсутні підстави для продовження арешту майна боржника, накладеного з метою виконання виконавчого документу. Крім того, у разі визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір та усі витрати на виконавче провадження не підлягають стягненню. Посилання скаржника на правову позицію Верховного Суду, наведену у постанові від 29.03.2023 р. у справі № 202/1182/22 вважає безпідставними, оскільки за змістом вказаної постанови боржник не погасив борг та не виконав рішення суду, ані в рамках виконавчого провадження, ані добровільно.

У судовому засіданні представник боржника ОСОБА_1 адвокат Тімашов А.В. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Деснянський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) свого представника для участі у справі не направив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16.01.2014 року було солідарно стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у сумі 295 684,86 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 2 956,85 грн. щодо погашення кредитного договору № 178/П/32/2007-840 від 13.12.2007 року.

Державним виконавцем ВДВС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа №2-739 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за вищевказаним судовим рішенням.

Постановою державного виконавця ВДВС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 03.09.2014 року було накладено арешт нерухомого майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

19.07.2022 державним виконавцем винесено постанову про повернення ВД стягувачеві п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (відсутність у боржника майна).

У зв`язку із повним виконанням зобов`язань по сплаті заборгованості за вищевказаним кредитним договором № 178/П/32/2007-840 від 13.12.2007 року, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 09.12.2022 року виконавчий лист №2-739 було визнано таким, що не підлягає виконанню.

Задовольняючи скаргу в повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що виконавче провадження закінчене у зв`язку із фактичним виконанням рішення, проте в порушення вимог закону при закінченні виконавчого провадження накладений арешт знято не було, а на майні належному боржнику наявний арешт без законодавчо визначених підстав, що суттєво порушує права боржника, суд дійшов висновку про те, що бездіяльність головного державного виконавця щодо не зняття арешту не відповідає вимогам чинного законодавства та є неправомірною, у зв`язку з чим скарга підлягає задоволенню.

Колегія суддів апеляційного суду не може в повній мірі погодитись із такими висновками, оскільки судом першої інстанції не наведено обґрунтування із посиланням на норми чинного законодавства, в чому саме полягає неправомірність дій державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.447ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно доч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника,знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язкуіз закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконав Служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тол числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах зроблено у постанові Верховного Суду від 26.01.2022 у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21).

Таким чином, апеляційним судом не встановлено підстав для визнання бездіяльності Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), що полягає у не знятті арешту з майна боржника - ОСОБА_1 ), накладеного у виконавчому провадженні № 44433982протиправною, оскільки такий арешт було накладено правомірно, та подальше його зняття є неможливим у межах виконавчого провадження, яке формально є закінченим 19.07.2022 з підстав, передбачених п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Поряд із цим, у зв`язку із подальшим визнанням виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із добровільним виконанням боржником судового рішення поза межами виконавчого провадження, наявність арешту майна боржника, за умови відсутності виконавчого провадженнята майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03.11.2021 у справі №161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22.12.2021 у справі №645/6694/15 (провадження № 61-18160св19), від 09.01.2023 у справі №2-3600/09.

Законом України «Про виконавче провадження» не врегульовано правовідносини щодо припинення заходів примусового виконання виконавчого документа у зв`язку з його добровільним виконанням після повернення виконавчого документа стягувачу.

Поряд із цим, застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

У даній правовій ситуації відмова в задоволенні скарги щодо зняття арешту, накладеного на все майно боржника, унеможливила б у подальшому здійснення належного захисту майнових прав заявника щодо зняття арешту з його майна, оскільки чинне законодавство не регулює питання зняття обтяжень з майна боржника у випадку добровільного виконання виконавчого документа після повернення його стягувачу.

З огляду на вказане, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання зняти арешт із усього майна ОСОБА_1 , якийнакладений в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2, є правильними.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Горбатовського Ігора Анатолійовича- задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 23 квітня 2024 року - скасувати в частині визнання неправомірною бездіяльності Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) щодо відмови у знятті арештів з рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 (НОМЕР_3).

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні скарги ОСОБА_1 в частині вимог про визнання неправомірною бездіяльності Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) щодо відмови у знятті арештів з рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 - відмовити.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 20.12.2024 року.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.А. Голуб

Т.А. Слюсар