Справа 556/3672/23
Номер провадження 2/556/60/2024

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

16.05.2024 року. сел.Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Іванків О.В.,

при секретарі Кньовець Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в смт. Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернулася до суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно заочного рішення ухваленого Володимирецьким районним судом Рівненської області від 12.03.2019 року з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , було стягнуто аліменти на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 28 грудня 2018 року і до настання повноліття.

На даний час ОСОБА_1 , сплачує аліменти на дітей у розмірі визначеному в судових рішеннях, однак в теперішній час обставини змінились розмір аліментів, що стягуються з позивача є надмірно великим та ставить позивача у дуже скрутне матеріальне становище. Тому ОСОБА_1 , просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 28 грудня 2018 року і до настання повноліття, на 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення найстаршою дитиною віку повноліття.

Вказаний позов надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 22.12.2023.

17.01.2024 у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явилася будучи належним чином повідомлена про дату та місце розгляду справи, але попередньо надала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити в її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 , та третя особа ОСОБА_3 , будучи належно повідомлені про дату, час та місце судового засідання, в судовезасідання повторно не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про перенесення часу судового засідання не клопотали, відзиву на позов або будь-яких заперечень проти позову, а також доказів на підтвердження таких заперечень не надали.

За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Тому згідно ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивачки, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалась.

Дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 16 листопада 2016 року з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , було стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі по 50 (п`ятдесят) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 07 листопада 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

В свою чергу, заочном рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 12 березня 2019 року змінено розмір аліментів згідно рішення Володимирецького районного суду від 16.11.2016 року і стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/2 частини всіх моїх доходів, але не менше 50 відсотків мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 28 грудня 2018 року і до настання повноліття.

Також в судовому засіданні було встановлено, що 06 квітня 2023 року по справі №629/1560/23 Лозівським міськрайонним судом Харківської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 24 березня 2023 року, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 травня 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, щомісячно, починаючи з 26 квітня 2023 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 , є військовослужбовцем та наразі перебуває на посаді техніка роти зв`язку військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується військовим квитком серія НОМЕР_2 .

Частиною четвертою ст. 273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідачу присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Аналогічно, у відповідності до ч.1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів`роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихстаттею 184 цього Кодексу(ч.2 ст.182 СК України).

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що після ухвалення первісного рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання дітей, розмір яких в подальшому був змінений, відносно позивача було ще також ухвалені судові рішення про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини.

Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття.

Згідно частини другої ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вище викладене суд приходить до висновку, що матеріальне становище позивача змінилося, внаслідок ухвалення нових судових рішень та стягнення з нього аліментів на утримання ще однієї дитини та дружини, що зумовило збільшення витрат. Таким чином з огляду на вище викладені обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав, передбачених ст.192 СК України, для зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача за заочним рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 12 березня 2019 року.

Згідно ст. 16 ЦК України, визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, суд вбачає суттєву зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів (позивача), в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь відповідачки аліментів, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів.

Зменшення розміру аліментів до 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, на думку суду є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав дитини, аналогічна позиція висвітлена у рішенні Європейського суду з прав людини «Хант проти України», в якому суд зазначив про те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Однак при цьому особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати інтереси батьків.

17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Таким чином, з огляду на наведені вище обставини суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Керуючись ст.ст. ст.ст.2, 3, 12, 81, 89, 263, 264, 265, 268, 352, 354, 355, 273 ЦПК України, ст.ст. 181-184, 192 СК України, суд

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, визначений заочним рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 12 березня 2019 року по справі № 556/2056/18 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 28 грудня 2018 року і до настання повноліття.

Стягнути зОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 (однієї третьої) частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Заочне рішення може бути переглянуте Володимирецьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачами які не приймали участі при розгляді справи, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: О.В. Іванків

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , (РНОКПП НОМЕР_3 ) зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , (РНОКПП НОМЕР_4 ), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , (РНОКПП НОМЕР_5 ), АДРЕСА_3 .