Провадження № 2/466/175/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 червня 2024 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Свита А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третіх осіб: Органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради; Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення участі батька у вихованні дитини,

В С Т А Н О В И В:

28 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , з участю третьої особи Управління служби у справах дітей Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, яку у судовому засіданні, яке відбулося 18 лютого 2022 замінено на третю особу - Орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, в якій просить суд ухвалити рішення, яким із врахуванням уточнених позовних вимог зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні батька дитини ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

Особисті побачення кожного вівторка, четверга, протягом чотирьох годин без присутності матері з 15:00 год. по 19:00 год., а також кожну першу та третю суботу та неділю місяця з 09:00 год. суботи по 19:00 год. неділі з ночівлею за місцем проживання батька, а також один місяць на рік спільного відпочинку в літній період, без супроводу матері, з 09:00 год. 01 серпня по 19:00 год. 30 серпня кожного року. Судові витрати просить стягнути з відповідача.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між ним ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було укладено шлюб, у якому ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька ОСОБА_3 , яка після припинення між ними шлюбних відносин, з березня 2021 року, проживає разом із відповідачкою, яка не надає можливості йому бачитися з дитино, маніпулює нею, створює перешкоди різного роду, що таким чином порушує його батьківські права. Крім того, зазначає, що 31 травня 2021 Шевченківським районним судом м. Львова ухвалено рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідачки, на утримання їх спільної дитини у розмірі 2000 грн. щомісячно, а також додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 13 вересня 2021 шлюб між ними було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Львова. У зв`язку із вищенаведеним змушений звернутися до суду з даним позовом.

18 лютого 2022 відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, у якому щодо попередньо заявлених позовних вимог, зазначає, що вона жодних перешкод у спілкуванні дитини з батьком не створює, та таких доказів позивачем суду не надано. Зазначає, що позивач не надто цікавиться дитиною, проте його інтересує, чи за призначенням використовуються кошти на аліменти дитини. Про інші додаткові витрати на дитину він, не цікавиться. Крім того, зазначає, що позивач виставив їх з дитиною з квартири, внаслідок чого дитина зазнавала стресу, тому вона була змушена звертатися за допомогою до лікаря, а також вчиняє відносно неї домашнє насильство. Просить суд, у попередньо заявлених позовних вимогах відмовити.

У судовому засіданні, яке відбулося 28 жовтня 2022 року, залучено до участі у даній справі у якості третьої особи Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, проте надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав повністю,проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про місце, час та дату судового засідання, відзиву на уточнені позовні вимоги до суду не подавала.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Миргород В.В. надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце, дату та час судового засідання.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.

Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з 07 лютого 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 13 вересня 2021 було розірвано.

У даному шлюбі у ОСОБА_1 до ОСОБА_2 народилася донька: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яка проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою №1493 від 27.04.2015 про склад сім`ї, виданої ЛКП «Балатон-409».

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 31 травня 2021 року ухвалено стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 грн. щомісячно, з часу пред`явлення позову 28 квітня 2021 року до досягнення дитиною повноліття, а також стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 300 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 28 квітня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

При вирішенні даного спору суд керується положенням ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.91 р., за якими в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх з відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У ч.3 ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

У ст.15 вказаного Закону зазначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Частиною 3 статті 291 ЦК України закріплено право фізичної особи на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває.

Стаття 7 Сімейного кодексу України визначає загальні засади регулювання сімейних відносин, відповідно до якої регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплені в ст.150 СК України.

Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою крім випадків, коли це право обмежене законом.

Відповідно до ч.2,3 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. У свою чергу, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно ч.2 ст.159 Сімейного кодексу України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Як вбачається зі слів ОСОБА_1 , мати дитини ОСОБА_2 чинить йому перешкоди у зустрічах з донькою, сама вирішує коли йому бачитися із донькою, а зі слів відповідачки ОСОБА_2 видно, що жодних перешкод вона у зустрічах батька і їх спільної доньки вона не чинить, заявляючи, що він не цікавиться дитиною, не бере належним чином участь у її виховання, не турбується про її здоров`я, не надає додаткові кошти на лікування дитини, яка хворіла.

В ході розгляду справи судом встановлено, що між сторонами склались стійкі неприязні стосунки. Відповідач заявляла, що відносно неї було вчинено домашнє насильство позивачем ОСОБА_1 , внаслідок чого вона подавала заяви у відділ поліції про те, що позивач у стані алкогольного сп`яніння вчиняє відносно неї домашнє насильство у присутності їх спільної дитини, а також не допускає їх з донькою до спільної квартири, проте жодних прийнятих процесуальних рішень щодо даних заяв матеріали справи не містять, тобто немає жодних підтверджень про те, що позивач здійснював домашнє насильство відносно відповідачки у присутності дитини, перебуваючи при цьому у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, відповідачем ОСОБА_2 не надано жодних належних та допустимих доказів, про те, що позивач ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями, вчиняв відносно неї домашнє насильство, внаслідок чого він буде неналежно виконувати свої батьківські обов`язки.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про можливий негативний вплив батька на виховання малолітньої дитини. Відтак його право на спілкування з дитиною не може бути обмежене.

Встановлено, що сторони не могли дійти згоди щодо порядку участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею. З приводу цього між ними виникали непорозуміння. Суд вважає, що встановлення днів, годин зустрічей, а також спільного відпочинку позивача з донькою повністю відповідатиме як інтересам дитини в першу чергу, так і інтересам його батьків, захищатиме їх право бачитися та спілкуватися між собою.

Судом не встановлено жодних умов, які б могли усунути батька від спілкування з його дитиною, який прагне спілкуватися з нею, підтримувати батьківські стосунки, приймати участь у її вихованні.

Органом опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради на вимогу суду не надано висновок щодо розв`язання спору за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи: органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення участі батька у вихованні дитини на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи, оскільки малолітня ОСОБА_3 разом із матір`ю ОСОБА_2 відсутні за адресою: АДРЕСА_2 , тому у них відсутні правові підстави для надання письмового висновку щодо розв`язання вищезазначеного спору.

Суд погоджується з уточненим порядком участі батька у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: особисті побачення кожного вівторка, четверга, протягом чотирьох годин без присутності матері з 15:00 год. по 19:00 год., а також кожну першу та третю суботу та неділю місяця з 09:00 год. суботи по 19:00 год. неділі з ночівлею за місцем проживання батька, а також один місяць на рік спільного відпочинку в літній період, без супроводу матері, з 09:00 год. 01 серпня по 19:00 год. 30 серпня кожного року. Суд вважає, що даний порядок зустрічей батька з дитиною, відповідатиме віку дитини, режиму їх дня, часу навчання у школі, відвідування дитиною гуртків та секцій, а також з врахуванням можливостей дитини мати можливість проводити час з іншими своїми родичами.

Враховуючи наведене вище та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити у повному обсязі, оскільки встановлено, що відповідач не бажає, щоб позивач спілкувався із своєю донькою, чим порушує його законне право на спілкування з дитиною та на участь у її вихованні.

Разом з тим, приймаючи до уваги вік дитини, особливості її розвитку, виховання, необхідності дотримання розпорядку дня та відпочинку, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, суд вважає, що запропонований позивачем графік для спільних побачень позивача з дитиною є доцільним. Такий порядок спілкування буде на переконання суду достатнім і відповідатиме принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримці зв`язків з батьком.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у сумі 908 грн., 00 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 80, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 19, 159, 257, 263 СК України, ст.3, ст.9 Конвенції про права дитини,Закону України «Про охорону дитинства», суд,

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 до ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з участю третіх осіб: Органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, місцезнаходження: м. Львів, пр. Червоної Калини, 66; Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, місцезнаходження: м. Львів, вул. Липинського, 11 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення участі батька у вихованні дитини - задовольнити повністю.

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні батька дитини ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

особисті побачення кожного вівторка, четверга, протягом чотирьох годин без присутності матері з 15:00 год. по 19:00 год., а також кожну першу та третю суботу та неділю місяця з 09:00 год. суботи по 19:00 год. неділі з ночівлею за місцем проживання батька, а також один місяць на рік спільного відпочинку в літній період, без супроводу матері, з 09:00 год. 01 серпня по 19:00 год. 30 серпня кожного року.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 сплачений судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн., 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р. Б. Єзерський