Справа № 932/3759/24
Провадження № 2-з/932/43/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 30 квітня 2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя автомобіля марки «Тойота Ленд Крузер 100».

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 травня 2024 року для розгляду даної справи визначена суддя Кудрявцева Т.О., якою позовна заява отримана 03.05.2024.

Також, 30.04.2024 ОСОБА_1 звернулася до Бабушкінського районного суд м. Дніпропетровська з заявою про забезпечення вказаного позову.

Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.05.2024 для розгляду даної заяви визначена суддя Кудрявцева Т.О.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суд вважає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, де у п. 1 ч. 1 зазначеної статті, серед інших видів забезпечення позову, вказано про можливість забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі бо сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Забезпеченням позову по суті є обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У відповідності до ч. ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) та ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) проти Грецької Республіки, № 18357/91, § 40 від 19 березня 1997 року, у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece), Європейський суд з прав людини зазначив, що «право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін».

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на норми ЦПК України, особа яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 151 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У пункті 4 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Верховним Судом України у постанові від 25 травня 2016 року у справі № 6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, у разі якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо. Частиною 4 ст. 152 ЦПК України передбачено, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно ч. 1, 6 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суд м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якому просить в порядку поділу майна подружжя визнати за нею право власності на частину автомобіля марки «Тойота Ленд Крузер 100», державний номер НОМЕР_1 .

В позовній заяві та в заяві про забезпечення позову в обгрунтування необхідності забезпечення позову у зазначений спосіб позивач посилається на те, що з 09.08.2014 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем, з яким вони мають сумісну дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 16.10.2023 року шлюб між ним розірвано. За час шлюбу ними за спільні кошти було придбано автомобіль марки «Тойота Ленд Крузер 100», державний номер НОМЕР_1 , який є спільним майном подружжя та підлягає розподілу. Позивач зазначає, що як вбачається із позову, відповідач не бажає здійснити поділ спільного майна в позасудовому порядку, що є порушенням її прав. Таке його ставлення свідчить про об`є/ктивні ризики того, що ним будуть вчинені дії щодо протиправного відчуження спільного майна на користь інших осб одразу, як він дізнається про подання позову, що зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову. Також вказує на те, що одним з видів спільного майна є автомобіль, який на теперішній час можна відчужити через територіальний сервісний центр МВС. При цьому законодавство не передбачає перевірку факту набуття його у шлюбі. Таким чином, ніщо не завадить відповідачу здійснитипротиправне відчуження автомобіля в будь-який час до ухвалення судом рішення у справі.

Посилаючись на зазначене, позивач просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на наступне майно: автомобіль марки «Тойота Ленд Крузер 100», державний номер НОМЕР_1 ; заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії щодо відчуження зазначеного майна до закінчення розгляду справи та набрання судовим рішенням законної сили.

Разом з цим, до заяви про забезпечення позову заявником не додано жодного доказу на підтвердження того, що відповідачем ОСОБА_2 наразі здійснюються будь-які дії, спрямовані на відчуження спірного автомобіля; в заяві про забезпечення позову відсутнє обґрунтування наявності фактичних обставин, зважаючи на предмет позову та зазначені у позові підстави, з якими позивач пов`язує застосування вказаних ним у заяві про забезпечення позову заходів забезпечення позову.

Вказане позбавляє суд можливості пересвідчитися, зокрема, у тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати відповідність видів забезпечення позову, які просить застосувати позивач, заявленим позовним вимогам.

В зв`язку з зазначеним, суд позбавлений можливості при розгляді даної заяви про забезпечення позову та при вирішенні питання про забезпечення позову здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості її вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, заява позивача про забезпечення її позову до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 151, 153, 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Т.О.Кудрявцева