Справа № 347/528/22
Провадження № 22-ц/4808/1606/24
Головуючий у 1 інстанції КІЦУЛА Ю. С.
Суддя-доповідач Луганська
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Луганської В.М.

суддів Баркова В.М., Девляшевського В.А.,

за участю секретаря Шемрай Н.Б.

учасники справи

заявник приватний виконавець Виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачук Любомир Михайлович

стягувач ОСОБА_1

боржник ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Івано-Франківського апеляційного суду справу

за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачука Любомира Михайловича

на ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 14 листопада 2024 року, постановлену судом у складі судді Кіцули Ю.С.,

за поданням приватного виконавця Виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачука Любомира Михайловича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2024 року приватний виконавець Виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачук Л.М. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Подання обґрунтоване тим, що на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист Косівського районного суду Івано-Франківської області №347/528/22 виданий 29.11.2022 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованісті за договором безвідсоткової позики №24/12-21 від 24.12.2021 року в сумі 487722,00 грн, витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн та судового збору в сумі 4877,23 грн.

Приватний виконавець зазначив, що ним винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №70825828 щодо виконання виконавчого листа та зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Супровідний лист із постановою про відкриття виконавчого провадження №70825828 було надіслано боржнику за адресою, вказаною у виконавчому документі,боржник належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, відповідно до приписів статті 28 Закону «Про виконавче провадження».

23.01.2023 року винесена постанова про арешт коштів боржника, що містяться на відкритих рахунках та на кошти, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів. 06.02.2023 року винесена постанова про арешт всього рухомого та нерухомого майна боржника.

Згідно відповідей банківських установ на арештованих рахунках боржника залишок коштів становить 0,00 грн. Згідно відповіді ТСЦ за боржником транспортні засоби не зареєстровано. Згідно відповіді ПФУ у Івано-Франківській області - боржник пенсію та заробітну плату не отримує. Згідно відповіді Державної прикордонної служби України від 23.10.2024 року боржник перетинав державний кордон декілька раз. Згідно відповіді Держпродспоживслужби за боржником не зареєстровано право власності на сільгосптехніку (колія відповіді додається).

Приватний виконавець зазначив, що на час вчинення виконавчих дій у боржника відсутні грошові кошти, рухоме та нерухоме майно на яке можливо звернути стягнення. Рішення на даний час не виконано.

Просив суд тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання ним зобов`язань за виконавчим листом, виданим Косівським районним судом Івано-Франківської області 29.11.2022 року по справі №347/528/22.

Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 14 листопада 2024 року у задоволенні подання приватного виконавця Виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачука Л.М. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, приватний виконавець Виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачук Л. М. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 14 листопада 2024 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити його подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначив, що суд не досліджував матеріали справи, а лише переписав обґрунтування із іншого рішення.

Відповідач може виїзжати за кордон з метою відпочинку чи з метою заробітку, тому у першому випадку в нього є кошти на мандрівку, тоді він умисно не виконує рішення суду, у другому випадку він отримує кошти та може почати розраховуватись по боргам - чого теж не відбувається (наявний умисел). 3 моменту винесення рішення суду по даній справі відповідач ніде офіційно не працює, кошти не отримує, але якось живе та навіть їздить за кордон, що є прямим умислом.

Скаржник зазначив, що таке обмеження, як відповідний захід, прямо передбачений ст. 441 ЦПК України та переслідує легітимну мету - захист прав і свобод іншої особи - стягувача. Таке обмеження відповідає всім вказаним критеріям, а саме: ґрунтується на законі, оскільки прямо передбачено низкою нормативних актів внутрішнього законодавства України, переслідує легітимну мету - виконання судового рішення, знаходиться у справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом і пропорційна меті застосування, оскільки мета його застосування - це виконання судового рішення, і таке обмеження є необхідним виправданим заходом, вжиття якого сприятиме погашенню заборгованості.

У відзиві на апеляційну, представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 зазначив, що право приватного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє приватного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Приватним виконавцем не надано доказів умисного, свідомого ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов`язань за виконавчим листом Косівського районного суду Івано Франківської області по справі № 347/528/22 від 29.11.2022 про стягнення заборгованості, в тому числі але не виключно, що виражається у значимих діях, пов`язаних з відчуженням майна, матеріальних цінностей, наявності коштів у боржника, але свідоме їх приховування від приватного виконавця, стягувача, наявності вироку суду по кримінальному провадженню щодо умисного невиконання рішення суду, вимог приватного виконавця.

Звертає увагу суду, що приватний виконавець не здійснив усіх заходів по виконанню виконавчого документа, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження», в тому числі не надсилав вимоги боржнику.

У судовому засіданні приватний виконавець Ткачук Л.М. підтримав апеляційну скаргу в межах її доводів.

У судовому засіданні представник стягувача - Лифар Д.В. підтримав апеляційну скаргу в межах її доводів.

У судовому засіданні представник боржника - Грицик Д.С. заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні подання приватного виконавця Виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачука Л.М. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, суд першої інстанції виходив з того, що приватним виконавцем не надано доказів того, що ним вжиті всі заходи щодо виконання рішення суду, а також щодо необхідності вжиття такого заходу як тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачука Л.М. перебуває виконавчий лист Косівського районного суду Івано-Франківської області № 347/528/22 виданий 29.11.2022 року про стягнення з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 заборгованості за договором безвідсоткової позики №24/12-21 від 24.12.2021 року в сумі 487722,00 грн., витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн. та судового збору в сумі 4877,23 грн.

23 січня 2023 року приватним виконавцем Ткачуком Л.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №70825828 щодо виконання виконавчого листа.

Згідно супровідного листа від 23.01.2023 року, постанову про відкриття виконавчого провадження № 70825828 було надіслано боржнику за адресою, вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 , що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень.

23 січня 2023 року, приватним виконавцем Ткачуком Л.М. була винесена постанова про арешт коштів боржника, що містяться на відкритих рахунках та на кошти, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

06 лютого 2023 року приватним виконавцем Ткачуком Л.М. була винесена постанова про арешт всього рухомого та нерухомого майна боржника.

Згідно заяви про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, представник ОСОБА_2 Ломакіна Л. ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження №70825828.

01 вересня 2023 року приватним виконавцем Ткачуком Л.М. винесено постанову про зупинення виконавчого провадження.

16 жовтня 2023 року приватним виконавцем Ткачуком Л.М. винесено постанову про поновлення виконавчих дій.

В провадженні Долинського районного суду Кіровоградської області знаходиться справа за позовом приватного виконавця Ткачука Л.М. до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання права власності, провадження по якій зупинено згідно ухвали Долинського районного суду Кіровоградської області від 10.06.2024 року.

Згідно відповідей банківських установ на арештованих рахунках боржника залишок коштів становить 0,00 грн.

Згідно відповіді ТСЦ за боржником транспортні засоби не зареєстровано.

Згідно відповіді ПФУ у Івано-Франківській області - боржник пенсію та заробітну плату не отримує.

Згідно відповіді Держпродспоживслужби за боржником не зареєстровано право власності на сільгосптехніку.

10 червня 2024 року приватним виконавцем Ткачуком Л.М. була винесена постанова про арешт коштів боржника, що містяться на відкритих рахунках та на кошти, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби України від 23.10.2024 року боржник в період з 23 січня 2023 року по 23 жовтня 2024 року періодично перетинає кордон.

Відповідно до частини 3 статті 3ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних та нас вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власну. На здійснення цих прав не встановлюються жодні обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для охорони здоров`я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Хлюстов проти Росії» («Khlyustov v. Russia» від 11.07.2013) ЄСПЛ визнав порушення ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції через те, що рішення про заборону виїзду за кордон було застосовано «автоматично», тобто лише у зв`язку з тим, що боржник добровільно не сплатив заборгованість, та без належного обґрунтування з урахуванням індивідуальної ситуації заявника.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Положеннями пункту 5 частини першої статті 6 цього Закону (в редакції на час звернення із поданням), встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ч. 5 статті 26 «Про виконавче провадження» (в редакції на час відкриття виконавчого провадження), виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27цього Закону

Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження», (в редакції на час відкриття виконавчого провадження) передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні (ч. 3 ст. 441 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Із системного аналізу зазначених норм права вбачається, що задоволення подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання. Тобто, предметом доказування є саме факт (факти) умисних винних дій, спрямованих на ухилення боржника від виконання зобов`язань, за умови об`єктивної спроможності божника виконувати зобов`язання, відсутності перешкод для цього.

Отже, на момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та підтверджуватися матеріалами виконавчого провадження.

Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду боржника застосовуються не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, слід розуміти як будь-які навмисні, свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо), і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

При цьому, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Колегія суддів зазначає, що саме на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутись і бути об`єктивно наявним та доведеним, що має вбачатись з матеріалів виконавчого провадження.

Обґрунтування необхідності у тимчасовому обмеженні права на виїзд за межі України з метою забезпечення повного та своєчасного виконання зобов`язання, та наявність невиконаного зобов`язання, на думку колегії суддів, недостатньо для застосування такого крайнього заходу впливу на боржника, як обмеження у праві виїзду за межі України.

Враховуючи докази долучені приватним виконавцем до подання та встановлені судом обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що старшим державним виконавцем не надано переконливих доказів, які б підтверджували факт ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення суду.

Посилання приватного виконавця на те, що можливість ОСОБА_2 виїздити за кордон, є свідченням того, що у нього наявні кошти для виконання свого зобов`язання перед стягувачем, проте він свідомо ухиляється від такого виконання, є необґрунтованим та не підтвердженим належними доказами.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали Косівського районного суду Івано-Франківської області від 14 листопада 2024 року.

Крім того, під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції представник стягувача зазначив про те, що боржник ОСОБА_2 є засновникомком господарського товариства. В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження вказаних обставин, та відсутні докази того, що приватним виконавцем направлялися запити для встановлення вказаних обставин, що свідчить про те, що приватним виконавцем вжито не всіх заходів щодо виявлення майна боржника.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, Івано-Франківський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу приватного виконавця Виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачука Любомира Михайловича залишити без задоволення.

Ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 14 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2024 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.М. Барков

В.А. Девляшевський