Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 4-с/641/33/2024 Справа № 2020/4463/2012
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року Комiнтернiвський районний суд м. Харкова у склaдi:

головуючого cyддi Музиченко В.О.

за участю секретаря Микитюк В.П.

розглянувши у вiдкритому судовомv засiданні у залі суду в місті Харкові скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нагорний Родіон Олегович, стягувач: ПАТ «Укргазбанк» на постанову державного виконавця про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою в якій просить: Постанову № 57795895 від 29.10.2019 р, державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції НАГОРНОГО Радіона Олеговича про арешт коштів боржника ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укргазбанк» , скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на рахунок на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІD паспорт: НОМЕР_2 , виданий 6311 від 23.02.2022 року, IBAN НОМЕР_3 , який відкритий в АТ «ПУМБ», для отримання допомоги від держави ВПО.

В обґрунтування скарги зазначила, що на виконанні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства перебувало ВП № 57795895 від 29.10.2019р., на підставі виконавчого листа № 2020/4463/2012 виданого 05.11.2013р. Комінтернівським районним судом м. Харкова, стягувач ПАТ АБ «Укргазбанк», стягнення заборгованості з ОСОБА_1 складає 8523,72 дол.США,17264,48грн. пені, яке на цей час закрито. 11.07.2024р на підставі Постанови ВП № 57795895 було накладено арешт на її рахунок № НОМЕР_4 , який відкрито у АТ «ПУМБ». На цей рахунок вона отримує виплати ВПО на двох дітей та на себе, ці кошти вона не маю можливості отримати у зв`язку з арештом, який державний виконавець Нагорний Р.О. не скасував при закритті виконавчого провадження. З метою забезпечення своїх прав, вон6а звернулася до державного виконавця з заявою про зняття арешту, однак отримала відповідь про те, що арешт може бути знятий лише за рішенням суду, тому що виконавче провадження закрито. Про існування постанови про накладення арешту їй нічого не було відомо, у додатку «Дія» відомості про виконавче провадження також відсутні.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова 28 листопада 2024 року скаргу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

В судове засідання скаржник не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подано відзив на скаргу, в якій просили у задоволення скарги відмовити, оскільки державним виконавцем в межах ЗУ «Про виконавче провадження» був накладений арешт на майно та кошти боржника. Зазначено, що відносно скаржники у в виконавчій службі міститься 19 виконавчих провадження, жодне з яких не виконано. Скаржник не позбавлений права у користуванні коштами, які надходять як соціальні виплати. Для визначення такого рахунку боржник звертається до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, який наклав арешт із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій. Також зазначено, що рахунок ОСОБА_3 № НОМЕР_3 відкритий для власних потреб фізичної особи та використовується для здійснення всіх банківських операцій фізичної особи відповідно до законодавства України, в тому числі, але не виключно, для зарахування соціальної допомоги. Отже, підстави для застосування положень статті 59 Закону на разі відсутні.

Представник заінтересованої особи ПАТ «Укргазбанк» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд, перевіривши доводи, викладені скаржником в обґрунтування скарги, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У пункті 9 частини 3статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Правовідносини, що виникли між сторонами виконавчого провадження, регулюються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що Комінтернівським районним судом м. Харкова був виданий виконавчий лист № 2020/4463/2012 від 05.11.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості у розмірі 8523,72 доларів США та 17264,48 грн. пені.

На підстави виконавчого листа у відношенні боржника ОСОБА_1 було відкрито виконавче провадження № 57795895.

З відповіді Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства від 06.08.2024 року вбачається, що виконавче провадження № 57795895 завершено відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини 7 статті 18 Закону виконавець має право, зокрема накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Пунктом 2 частини 2 статті 48 Закону забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19- 1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18- 1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до пункту 1 частини другої статті 8 Закону України "Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини 3 статті 52 Закону не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Згідно із абзацом 2 частини 2 статті 59 Закону виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10, 15 частини 1 статті 34 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 59 Закону для підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Як зазначив державний виконавець рахунок № НОМЕР_3 у АТ «ПУМБ» відкритий для власних потреб фізичної особи та використовується для здійснення всіх банківських операцій фізичної особи відповідно до законодавства України, в тому числі, але не виключно, для зарахування соціальної допомоги.

При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено. Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини 3 статті 52 Закону повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться та у разі якщо такий рахунок, кошти не підлягають арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною 4 статті 59 Закону.

Крім того, боржник за виконавчим провадженням не позбавлений повного права у користуванні коштами, так відповідно до пункту 10-2 розділу XIII прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» фізичні особи - боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється. Для визначення такого поточного рахунку у банку фізична особа - боржник звертається до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, який наклав арешт на кошти фізичної особи - боржника, із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій. Заява може бути подана в паперовій формі (нарочно або засобами поштового зв`язку) або в електронній формі з дотриманням вимог, встановлених Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг".

Також суд звертає увагу, що у відповіді від 06.08.2024 року в.о. начальника відділу Шевченківського ВДВС Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Нагорної К.В зазначено, що виконавче провадження № 57795895 завершено відповідно до п. 9 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», а у відзиві на скаргу зазначено, що боржником рішення суду не виконано, тому виконавче провадження не завершено та підстави для скасування арешту відсутні.

Стаття 37 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає підстави для зупинення виконавчого провадження. Так, відповідно до п.9 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню у разі запровадження тимчасової адміністрації банку-боржника.

Таким чином відсутні підстави вважати, що виконавче провадження завершене, а рішення суду є виконаним в повному обсязі.

Виходячи зі змісту статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, виходячи з принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, балансу інтересів сторін, суд дійшов висновку, що доводи скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, постанова про арешт коштів боржника від 28.10.2019 року була винесена у межах повноважень державного виконавця, є законною та обґрунтованою. Оскільки рішення суду не виконано боржником, підстави для скасування вказаної постанови відсутні, тому у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 263-265, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нагорний Родіон Олегович, стягувач: ПАТ «Укргазбанк» на постанову державного виконавця про накладення арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо судового рішення за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя -В. О. Музиченко