Справа № 466/5889/22
Провадження № 2/466/222/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Ковальчук О.І.

з участю секретаря Хомляк О.П.

справа №466/5889/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди

в с т а н о в и в:

09.08.2022 року адвокат Найда К.В. звернулася до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди, в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням у розмірі 44773,46грн.; страхове відшкодування за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності в розмірі 6600,00грн. та страхове відшкодування моральної шкоди в розмірі 2568,67грн., а також судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Львів, Львівської обл. відбулася дорожньо-транспортна пригода в якій автомобіль марки "Renault Kangoo", р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок даної ДТП ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження.

Відповідальність водія автомобіля Renault Kangoo НОМЕР_2 застрахована в ТДВ СК «ГАРДІАН» за полісом ОСЦПВВНТЗ АР5016638, що був діючим на дату настання ДТП, а саме на 24.05.2021 18:15:00 року.

19.08.2021 року відповідно до вимог ст. ст. 33, 35 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» до ТДВ «СК ГАРДІАН» було направлено Повідомлення про ДТП та Заяви про страхове відшкодування з вимогою виплатити страхове відшкодування (відмітка про одержання даних документів страховою компанією - 27.08.2021).

До надісланого в ТДВ "СК ГАРДІАН" Повідомлення про ДТП та заяви про страхове відшкодування з вимогою виплатити страхове відшкодування було додано всі необхідні документи, які підтверджують як факт настання страхового випадку за фактом вищеописаної події, так і суму пред`явлених вимог.

Розмір не виплаченого страхового відшкодування становить 53 061.62 грн, (відшкодування пов`язане із моральною шкодою, витратами на лікування, тимчасовою втратою працездатності): 43934,88грн - відшкодування пов`язані із витратами на лікування; 6600,00грн. - відшкодування пов`язані із тимчасовою втратою працездатності; 2526,74грн. - відшкодування пов`язані із моральною шкодою.

Згідно з ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про страхування та пункту 2 частини 1 статті 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов`язаний: 2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати.

02.02.2022 року завершився строк, що передбачений законом, в межах якого ТДВ "СК «ГАРДІАН» зобов`язаний був прийняти вмотивоване рішення про виплату страхового відшкодування і виплатити його або у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Станом на 14.02.2022 року вищевказаним страховиком не було прийнято жодного рішення і не виплачено страхове відшкодування. Таким чином страховик ТДВ "СК ГАРДІАН" не виконав покладені на нього обов`язки ст. 36 ЗУ "Про ОСЦПВВНТЗ", чим порушив вимоги законодавства в сфері страхування, що призвело до порушення законних прав потерпілого на своєчасну та в повному обсязі виплату страхового відшкодування.

Зважаючи на те, що страховиком було порушено законодавство при наданні фінансових послуг та порушено права споживача таких послуг, потерпіла особа від таких порушень змушена звернутися до Національного банку України, як до контролюючого та наглядового органу, який здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг та контроль за додержанням законності у сфері страхування, за захистом своїх порушених прав та з метою припинення порушень, що вчинилися та продовжують вчинятися страховою компанією.

14.02.2022року було скеровано Скаргу про порушення ТДВ «СК «ГАРДІАН» законодавства про страхову діяльність, на що отримано формальну відповідь.

Станом на травень 2022 року ТДВ "СК "ГАРДІАН" не надали відповіді та не оплатили страхове відшкодування.

31 серпня 2021 року Шевченківським районним судом м. Львова у справі №466/5867/21 у кримінальному провадженні №000411 від 25.05.2021 року про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України постановлено звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим.

Згідно з Випискою із медичної карти стаціонарного хворого №3261 діагноз: 3/базальний перелом стегнової кістки із зміщенням фрагментів. Скальповано-рвана рана медіальної поверхні правої гомілки. ІХС. Дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІст., 2ст., р4. ХФП, тахіформа, СН ІІА. ЦВХ на грунті церебросклерозу. Анемія, важкий ст. - Травми внаслідок ДТП (автонаїзд) 24.05.2021р. близько 18:15 по вул.Клепарівська, 11. БШМД доставлена у ВНМД КНП «8-ма МКЛ».

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини» (п.4 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки).

Отже, внаслідок завдання Позивачу шкоди, останній має право на її відшкодування Відповідачем у розмірі та з підстав визначених нижче.

Проте, станом на дату написання цієї позовної заяви, відповідач так і не здійснив виплату страхового відшкодування у строки встановлені пунктом 36.2 статті 36 Закону №1961-ІV, що стало підставою для звернення Позивача в суд за захистом свого порушеного права на страхове відшкодування.

Щодо розміру страхового відшкодування пов`язаного з лікуванням потерпілого.

Відповідно до ст.24.1. Закону України №1961-IV, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

За період лікування, позивачка витратила 44773,46грн., що підтверджується фінансовими документами (копії фіскальних чеків додаються - оригінали у відповідача), а саме: рахунок замовлення №659 від 23.07.2021р. на суму 500 грн; накладна №01/15062021 від 15 червня 2021р. на суму 2086,25грн.; накладна №01/01062021 від 1 червня 2021р. на суму 4150,00 грн.; видаткова накладна №534 від 28 травня 2021р. на суму 24000,00грн.; чек №181760 на суму 1109,44 грн.; чек №100065 на СУМУ 843,90грн.; чек №3057 за суму 39,40грн.; чек №252649 на суму 318,25грн.; оплата картою операція RRN:41 на СУМУ 338,58грн; чек №162432 на суму 100,25 грн; чек №118243 на суму 450,30грн.; чек №153999 за суму 99,25 грн.; чек №3654 на суму 89,35грн.; чек №2706 на суму 1534,22 грн; чек №256077 на суму 540,00 грн; чек на суму 485,40 грн.; чек №3345 на суму 784,75 грн; чек №267057 на суму 2780,94 грн; чек №16997 на суму 1051.15 грн; рахунок №4089 на суму 307,45грн; чек №266331 на суму 2048,13грн; чек №67478 на суму 177,10 грн: чек на суму 96.10грн., чек №3496 на суму 350.55грн.; чек №37360 на суму 492,70грн., що = 44773,46 грн.

Таким чином, представником позивача було надано разом із заявою на виплату страхового відшкодування відповідачу всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування витрат на лікування потерпілого. Також слід додати, що всі документи було надано в оригіналах та належним чином засвідчених копіях. Зазначені витрати були здійснені позивачем у відповідності до лікарських призначень зазначених у виписних епікризах та виписках з історії хвороби, що подаються до позовної заяви.

Таким чином, розмір страхового відшкодування за шкоду, пов`язану лікуванням потерпілого, становить 44773,46 грн.

Щодо розміру заборгованості зі сплати страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності потерпілим (позивачем).

Відповідно до ст.25 Закону України №1961-IV: "У зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю; для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною; для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством".

З виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3261 та довідки про тимчасову втрату працездатності вбачається, що Позивачка була тимчасово непрацездатною в наступні періоди: з 24.05.2021 по 25.06.2021, тобто 33 календарний день.

За період тимчасової непрацездатності Позивача з 24.05.2021 по 25.06.2021, Законом України "Про державний бюджет на 2021 рік" було встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01.01.2021 по 30.11.2021 - 6000,00грн.

За таких обставин, страхове відшкодування за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності позивача складає 6600,00грн.

Щодо страхового відшкодування моральної шкоди.

Згідно ст.26-1 Закону України №1961-IV, страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Відповідно до п.23.1. ст.23 Закону України №1961- IV, шкодою, заподіяною здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого - 44773,46 грн., шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим 6600,00грн.

Таким чином, враховуючи фактичні обставини по справі, виходячи з розміру страхових виплат належних позивачу у якості відшкодування шкоди заподіяної здоров`ю, розмір страхового відшкодування моральної шкоди завданої позивачу внаслідок ушкодження здоров`я за страховим випадком від 24.05.2021, дорівнює: 2568,67грн. (51373,46грн. *5% =2568,67).

З врахуванням вищевикладеного, позивач змушена звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача, адвокат Найда К.В. в судове засідання не з`явилися, однак адвокат подав до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд розглядати справу у їх відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Представники відповідача в судовому засіданні в режимі відеоконференції позов заперечив, підтримавши письмовий відзив на позовну заяву та пояснення, долучені до матеріалів справи. Просив у задоволенні позову відмовити. В останнє судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 31.08.2021 по справі №466/5867/21, кримінальне провадження № 0000411 від 25.05.2021 року про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито. Звільнено обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілим.

З вказаної ухвали вбачається, що 24.05.2021 року приблизно о 18.15 год, ОСОБА_2 керуючи технічно справним транспортним засобом автомобілем марки «Renault Kangoo» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним вулицею Броварна міста Львова поблизу перехрестя із вулицею Клепарівська міста Львова, всупереч ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», згідно якої учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, порушив вимоги чинних розділів ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року зі змінами та доповненнями відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 136 від 06.03.2013, а саме: п.п. 10.1; 10.9, які виразилися в тому, що віг розпочавши рух заднім ходом не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , котра в цей час нерухомо стояла позаду його автомобіля.

В результаті порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_2 пішохід ОСОБА_1 , згідно висновку судово-медичного експерта №14/2021 від 07.06.2021 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого базального перелому правої стегнової кістки із зміщенням кісткових відламків, скальповано-рвану рану медіальної поверхні правої гомілки, що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідальність водія автомобіля Renault Kangoo НОМЕР_2 застрахована в ТДВ "СК «ГАРДІАН» за полісом ОСЦПВВНТЗ АР5016638, що був діючим на дату настання ДТП, а саме на 24.05.2021 18:15:00 року.

Відповідно до п. 2 ст. 22.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власникові наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик, у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

19.08.2021 року відповідно до вимог ст. ст. 33, 35 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» до ТДВ «СК ГАРДІАН» було направлено Повідомлення про ДТП та Заяви про страхове відшкодування з вимогою виплатити страхове відшкодування (відмітка про одержання даних документів страховою компанією - 27.08.2021).

До надісланого в ТДВ "СК ГАРДІАН" Повідомлення про ДТП та заяви про страхове відшкодування з вимогою виплатити страхове відшкодування було додано всі необхідні документи, які підтверджують як факт настання страхового випадку за фактом вищеописаної події, так і суму пред`явлених вимог.

Розмір не виплаченого страхового відшкодування становить 53061,62грн, (відшкодування пов`язане із моральною шкодою, витратами на лікування, тимчасовою втратою працездатності): 43934,88грн - відшкодування пов`язані із витратами на лікування; 6600,00грн. - відшкодування пов`язані із тимчасовою втратою працездатності; 2526,74грн. - відшкодування пов`язані із моральною шкодою.

Станом на 14.02.2022 року ТДВ "СК ГАРДІАН" не було прийнято жодного рішення і не виплачено страхове відшкодування.

Наведене вище дає підстави для висновку про те, що спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу відшкодування шкоди, яка спричинена здоров`ю особи в результаті дії джерела підвищеної небезпеки, а отже врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ЦК України.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування заподіяної шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати шкоду в повному розмірі.

Відповідно до ст. 22 Законом України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», передбачено, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності.

Згідно ст. 36.2 Закону, Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до ст. 37.2 Закону, рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Згідно вимог ч.ч. 1,2 ст. 1187 ЦК України що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно ч.5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно роз`яснень, які викладені в п.7 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", під непереборною силою слід розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за даних умов події, тобто ті, які мають зовнішній характер. Під умислом потерпілого слід розуміти, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але й бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату.

Так, з ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 31.08.2021 по справі №466/5867/21 не вбачається, що дорожньо - транспортна пригода відбулась внаслідок непереборної сили або умислу потерпілої ОСОБА_1 .

Крім того, ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» містить виключний перелік підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Разом з тим, головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілими несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинуваті володільці об`єктів, які є джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені в постановах Верховного Суду. Актуальними позиціями Верховного Суду України викладено у наступних Постановах. Постанова Верховного Суду України у справі №554/858/19 від 01 липня 2020 року: Особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для відповідальності, а саме: наявність шкоди; протиправна дія заподіювача шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини). Відповідальність такої особи поширюється до межі непереборної сили. Тому її називають підвищеною».

Згідно з Випискою із медичної карти стаціонарного хворого №3261, у ОСОБА_1 діагноз:3/базальний перелом стегнової кістки із зміщенням фрагментів. Скальповано-рвана рана медіальної поверхні правої гомілки. ІХС. Дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІст., 2ст., р4. ХФП, тахіформа, СН ІІА. ЦВХ на грунті церебросклерозу. Анемія, важкий ст. - Травми внаслідок ДТП (автонаїзд) 24.05.2021р. близько 18:15 по АДРЕСА_1 . БШМД доставлена у ВНМД КНП «8-ма МКЛ».

Так, позивач після вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди була доставлена в лікарню, де лікувалась, придбавала ліки, оплачувала медичні процедури, тощо.

Відповідно до ст. 24.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

За період лікування, ОСОБА_3 витратила 44773,46грн., що підтверджується фінансовими документами (копії фіскальних чеків), а саме: рахунок замовлення №659 від 23.07.2021р. на суму 500 грн; накладна №01/15062021 від 15 червня 2021р. на суму 2086,25грн.; накладна №01/01062021 від 1 червня 2021р. на суму 4150,00 грн.; видаткова накладна №534 від 28 травня 2021р. на суму 24000,00грн.; чек №181760 на суму 1109,44 грн.; чек №100065 на СУМУ 843,90грн.; чек №3057 за суму 39,40грн.; чек №252649 на суму 318,25грн.; оплата картою операція RRN:41 на СУМУ 338,58грн; чек №162432 на суму 100,25 грн; чек №118243 на суму 450,30грн.; чек №153999 за суму 99,25 грн.; чек №3654 на суму 89,35грн.; чек №2706 на суму 1534,22 грн; чек №256077 на суму 540,00 грн; чек на суму 485,40 грн.; чек №3345 на суму 784,75 грн; чек №267057 на суму 2780,94 грн; чек №16997 на суму 1051.15 грн; рахунок №4089 на суму 307,45грн; чек №266331 на суму 2048,13грн; чек №67478 на суму 177,10 грн: чек на суму 96.10грн., чек №3496 на суму 350.55грн.; чек №37360 на суму 492,70грн., що = 44773,46 грн.

Відтак, документально підтверджені платежі на лікування становлять 44773,46 грн.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог про відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності в розмірі 6600,00грн. та моральної шкоди в розмірі 2568,67 грн., суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю; для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною; для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством".

З виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3261 та довідки про тимчасову втрату працездатності вбачається, що позивачка була тимчасово непрацездатною в наступні періоди: з 24.05.2021 по 25.06.2021, тобто 33 календарний день.

За період тимчасової непрацездатності позивача з 24.05.2021 по 25.06.2021, Законом України "Про державний бюджет на 2021 рік", встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01.01.2021 по 30.11.2021 - 6600,00грн.

За таких обставин, страхове відшкодування за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності позивача складає суму в розмірі 6600,00грн.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У відповідності до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Крім того, відповідно до ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Згідно п.23.1. ст.23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого, що складає 44773,46 грн., шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим, що складає 6600,00грн., а тому розмір страхового відшкодування моральної шкоди завданої позивачу внаслідок ушкодження здоров`я за страховим випадком від 24.05.2021 складає 2568,67грн. (44773,46 +6600,00 =51373,46грн. * 5% =2568,67).

З врахуванням перелічених факторів, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди в розмірі 2568,67 гривень є обґрунтованим. Суд враховує обставини по справі, та вважає, що в результаті ДТП позивачу були спричинені моральні страждання, стресова ситуація внаслідок ДТП, що суттєво погіршує якість її життя та безумовно змінило її нормальний життєвий ритм. Тому суд приходить до висновку, що за вказаних обставин, відшкодування моральної шкоди в сумі 2568,67грн. є достатнім та обґрунтованим, а отже вказані вимоги також підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п.23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст.13,76,81,82,83,89,95,141,247,263,265,267, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням у розмірі 44773,46грн. (сорок чотири тисячі сімсот сімдесят три) гривні 46 копійок.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності в розмірі 6600,00грн. (шість тисяч шістсот гривень).

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування моральної шкоди в розмірі 2568,67грн. (дві тисячі п`ятсот шістдесят вісім гривень шістдесят сім копійок)

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» в доход держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», , місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського 96.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Повний текст судового рішення виготовлено 21 червня 2024 року.

Суддя О. І. Ковальчук