УХВАЛА

05 червня 2024 року

м. Київ

справа № 372/1561/23

провадження № 61-13747св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - судді Фаловської І. М.,

суддів: Ігнатенка В. М. (судді-доповідача), Карпенко С. О., Олійник А. С., Сердюка В. В.,

учасники справи:

третя особа (особа, яка звернулася із заявою про ухвалення додаткового рішення) - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Фесик Марія Олексіївна,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик Марії Олексіївни - адвоката Коваля Ростислава Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Фесик Марія Олексіївна, про поділ спільної сумісної власності подружжя, виключення майна з акта опису та звільнення його з під арешту,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Фесик М. О., в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 ; визнати за відповідачем право власності на 1/2 частину зазначеного житлового будинку; виключити з опису та зняти з-під арешту 1/2 частину вказаного житлового будинку.

Разом з позовом ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила заборонити приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Фесик М. О. вчиняти дії щодо звернення стягнення на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та зупинити продаж (проведення) торгів з реалізації вказаного майна.

Короткий зміст судових рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 12 квітня 2023 року заяву про забезпечення позову задоволено частково.

Зупинено продаж арештованого майна, а саме: 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 24 грудня 2007 року, виданого Підгірцівською сільською радою Обухівського району Київської області. У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 серпня 2023 року апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Фесик М. О., подану адвокатом Ковалем Р. О., залишено без задоволення, ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 12 квітня 2023 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 13 березня 2024 року касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик М. О., в інтересах якої діяв адвокат Коваль Р. О., задоволено.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 12 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 серпня 2023 року скасовано в частині задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна, ухвалено у цій частині нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна - 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 326,1 кв. м, житловою площею 68 кв. м, який належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 24 грудня 2007 року, виданого Підгірцівською сільською радою Обухівського району Київської області, відмовлено.

Короткий зміст заяви

17 квітня 2024 року представник приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик М. О. - адвокат Коваль Р. О. подав до Верховного Суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Заява обґрунтована тим, що у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Фесик М. О. понесла витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20 000,00 грн, які заявник просить відшкодувати за рахунок відповідача. До заяви заявник додав докази направлення цієї заяви на адресу сторін у справі.

Позиція Верховного Суду

Верховний Суд вважає, що заяву представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик М. О. - адвоката Коваля Р. О. про ухвалення додаткового рішення слід залишити без розгляду з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У частині восьмій статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (стаття 246 ЦПК України).

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

Вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Указані висновки узгоджуються із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19).

З огляду на зміст частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Установлено, що звертаючись до Верховного Суду із касаційною скаргою, представник приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик М.О.- адвокат Коваль Р. О. попередньо заявляв клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу. До касаційної скарги ним було додано копію ордера на надання правничої (правової) допомоги від 08 вересня 2023 року та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧК № 001154 від 03 червня 2019 року.

13 березня 2024 року Верховним Судом прийнято постанову у справі, відповідно до якої касаційна скарга приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик М.О. була задоволена.

Таким чином, з урахуванням частини восьмої статті 141 ЦПК України, докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу заявник мав подати до суду до 19 березня 2024 року включно.

17 квітня 2024 року до Верховного Суду від представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик М. О. - адвоката Коваля Р. О. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу, в якій заявник просив визнати причини пропуску строку на подання доказів щодо розміру понесених витрат на правничу допомогу поважними, поновити його та стягнути з ОСОБА_2 на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик М. О. витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000, 00 грн. До заяви додано копії:

- договору про надання правничої допомоги від 24 жовтня 2022 року;

- угоди від 25 травня 2023 року про заміну сторони зобов`язання до договору про надання правничої допомоги від 24 жовтня 2022 року, відповідно до якої сторони угоди погодили, що з моменту підписання цієї угоди, адвоката Коваля Р. О. за договором про надання правничої допомоги від 24 жовтня 2022 року замінює Адвокатське бюро «Ростислава Коваля»;

-додаткової угоди від 30 серпня 2023 року, у якій наведено розрахунок витрат на правничу допомогу (підготовка, оформлення та подання касаційної скарги - 20 000,00 грн, представництво інтересів в суді (за одне судове засідання) - 5 000, 00 грн, додаткові клопотання/заяви з процесуальних питань (за один поданий до суду документ з усіма додатками) - 2 500, 00 грн;

- акта про надані послуги від 02 квітня 2024 року, відповідно до якого загальна вартість послуг з надання правничої допомоги довірителю становить 20 000,00 грн.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на подання доказів щодо розміру понесених витрат на правничу допомогу заявник зазначав, що про результат розгляду справи приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Фесик М. О. дізналася з Єдиного реєстру судових рішень лише 02 квітня 2024 року.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої, восьмої статті 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з частинами першою-третьою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Аналіз статті 126, частини восьмої статті 141 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що у випадку неподання доказів понесення витрат на правничу допомогу протягом визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України п`ятиденного строку, заява про розподіл судових витрат, зроблена стороною до закінчення судових дебатів у справі, повинна залишатися судом без розгляду, якщо причини пропуску цього строку не є поважними.

Верховний Суд вважає, що указані вище заявником причини для поновлення процесуального строку, передбаченого частиною восьмою статті 141 ЦПК України, не можна визнати поважними, оскільки з відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень встановлено, що постанова Верховного Суду від 13 березня 2024 року зареєстрована в Єдиному державному реєстрі судових рішень - 21 березня 2024 року; забезпечено надання загального доступу до неї - 21 березня 2024 року.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Варто зауважити, що ініціювавши касаційний розгляд справи, заявник повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення. Слід також врахувати правову позицію Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Колегія суддів вважає, що у заявника була об`єктивна можливість реалізувати своє процесуальне право та дізнатися про стан розгляду ініційованої нею касаційної скарги та подати до суду касаційної інстанції у визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України строк докази на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу.

Однак заявник звернувся до Верховного Суду із цією заявою з пропуском встановленого законом строку. Доводи заявника про те, що він дізнався про рішення суду касаційної інстанції 02 квітня 2024 року не спростовують висновків суду, оскільки з огляду на дату звернення заявника до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення - 17 квітня 2024 року, встановлений частиною восьмою статті 141 ЦПК України строк, є однаково пропущеним.

При цьому колегія суддів Верховного Суду звертає увагу на те, що заявник не зазначив і обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані із істотними перешкодами чи труднощами для вчинення відповідної процесуальної дії (подання доказів в межах п`яти днів).

За встановлених у цій справі обставин, у задоволенні заяви представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик М. О. - адвоката Коваля Р. О. про поновлення процесуального строку на подання доказів щодо розміру понесених витрат на правничу допомогу слід відмовити; заяву про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу - залишити без розгляду.

Керуючись статтями 126, 141, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик Марії Олексіївни - адвоката Коваля Ростислава Олександровича про поновлення процесуального строку на подання доказів щодо розміру понесених витрат на правничу допомогу відмовити.

Заяву представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик Марії Олексіївни - адвоката Коваля Ростислава Олександровича про ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. М. Фаловська

Судді В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

А. С. Олійник

В. В. Сердюк