ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/1943/24 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: визнання права власності на земельну ділянку
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Бурлака І.В., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Зінченко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Рисенка Володимира Миколайовича на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 12 березня 2024 року, по справі № 953/24556/19 , за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває на розгляді в порядку загального позовного провадження вказана цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , в якому позивач просить визнати за собою право власності на 49/100 частин земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , припинити право власності відповідача на 49/100 частин вказаної земельної ділянки, стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на загальну суму 33 338,20 грн.

11.05.2023 представником позивача ОСОБА_2 адвокатом Статівкою О.Є. подано до суду заяву про призначення по справі №953/24556/19 судової земельно-технічної експертизи. В обґрунтування заяви зазначає, що позивач звертається до суду із вказаною заявою про повторне призначення у даній справі судової земельно- технічної експертизи, з огляду на те, що призначена у даній справі експертиза на підставі ухвали суду від 16.04.2021 була повернута Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України без виконання з причин, які не залежали від сторони позивача. Вважає, що суд під час судового розгляду має всі підстави для призначення по цій справі судової земельно-технічної експертизи, оскільки необхідність даного експертного висновку обумовлена обставинами, викладеними у позовній заяві та поданими до неї доказами. Крім того, в межах даного предмету спору між позивачем ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_1 не можливо забезпечити повне, всебічне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи і за наслідками розгляду справи ухвалити законне та обґрунтоване рішення без призначення відповідної судової земельно-технічної експертизи. У зв`язку з чим просить суд призначити по справі №953/24556/19 судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання: чи є технічна можливість, відповідно до вимог нормативно-правових актів, виділити позивачу ОСОБА_2 для визнання за ним права власності 49/100 частин земельної ділянки загальною площею 0,0998 га за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розташовані належні позивачу ОСОБА_2 на праві приватної власності та виділені в натурі 49/100 частин домоволодіння за вказаною адресою, якщо так, то які варіанти виділу земельної ділянки у розмірі 49/100 частин можливі та яка їх площа; чи можливо, відповідно до вимог нормативно-правових актів, виділити позивачу ОСОБА_2 для визнання за ним права власності 49/100 частин земельної ділянки загальною площею 0,0998 га за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до наданого до позовної заяви схематичного плану, з врахуванням розташованих на цій земельній ділянці 49/100 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, які виділені в натурі позивачу ОСОБА_2 відповідно до постанови апеляційного суду Харківської області від 08.05.2018 по справі № 640/3740/15-ц, а саме: - розташовані на земельній ділянці: - погріб літ. «Г», площею 12,0 м?; - ворота літ. «№ 2», площею 7,4 м?; частина огорожі літ. «№ 3», площею 99,65 м?; - частина замощення літ. «І», площею 14,65 м?; - розташовані на першому поверсі житлового будинку: - ганок літ. «а», площею 6,2 м?; - коридор літ. «1-1», площею 1,8 м?; - частина передпокою літ. «1-2», площею 8,9 м?; - розташовані на другому поверсі житлового будинку: - коридор літ. «1-9», площею 19,3 м?; - кладова літ. «1-10» площею 1,1 м?; - кладова літ. «1-11», площею 2,6 м?; - житлова кімната літ. «1-12», площею 17,8 м?; - санітарний вузол літ. «1-13», площею 4,5 м?; - житлова кімната літ. «1-14», площею 19,9 м?; кладова літ. «1-15», площею 3,5 м?; - житлову кімнату літ. «1-16», площею 20,7 м?; - кладова літ. «1-17», площею 3,5 м?; - яку площу становить земельна ділянка у розмірі 49/100 частин відповідно до запропонованого позивачем ОСОБА_2 варіанту відповідно до наданого схематичного плану. Проведення експертизи доручити експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. ім. М.С. Бокаріуса» Міністерства Юстиції України. Зобов`язати відповідачку ОСОБА_1 надати експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України доступ до земельної ділянки загальною площею 0,0998 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 для її огляду.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання про призначення по справі судову земельно-технічну експертизу та прохав його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення клопотання про призначення по справі судову земельно-технічну експертизу заперечував, з огляду на те, що стороною позивача пропущено процесуальний строк на подання вказаної заяви. Крім того, подання позивачем вчетверте клопотання (заяви) про призначення судової земельно-технічної експертизи є зловживанням наданими стороні позивача процесуальними правами.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 12 березня 2024 року клопотання представника позивача ОСОБА_2 адвоката Статівки О.Є. про призначення судової земельно-технічної експертизи задоволено.

Призначено по справі №953/24556/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину земельної ділянки судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

- чи є технічна можливість, відповідно до вимог нормативно-правових актів, виділити позивачу ОСОБА_2 для визнання за ним права власності 49/100 частин земельної ділянки загальною площею 0,0998 га за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розташовані належні позивачу ОСОБА_2 на праві приватної власності та виділені в натурі 49/100 частин домоволодіння за вказаною адресою? Якщо так, то які варіанти виділу земельної ділянки у розмірі 49/100 частин можливі та яка їх площа;

- чи можливо, відповідно до вимог нормативно-правових актів, виділити позивачу ОСОБА_2 для визнання за ним права власності 49/100 частин земельної ділянки загальною площею 0,0998 га за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до наданого до позовної заяви схематичного плану, з врахуванням розташованих на цій земельній ділянці 49/100 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, які виділені в натурі позивачу ОСОБА_2 відповідно до постанови апеляційного суду Харківської області від 08.05.2018 по справі № 640/3740/15-ц, а саме:

- розташовані на земельній ділянці: - погріб літ. «Г», площею 12,0 м?; - ворота літ. «№ 2», площею 7,4 м?; частина огорожі літ. «№ 3», площею 99,65 м?; - частина замощення літ. «І», площею 14,65 м?;

- розташовані на першому поверсі житлового будинку: - ганок літ. «а», площею 6,2 м?; - коридор літ. «1-1», площею 1,8 м?; - частина передпокою літ. «1-2», площею 8,9 м?;

- розташовані на другому поверсі житлового будинку: - коридор літ. «1-9», площею 19,3 м?; - кладова літ. «1-10» площею 1,1 м?; - кладова літ. «1-11», площею 2,6 м?; - житлова кімната літ. «1-12», площею 17,8 м?; - санітарний вузол літ. «1-13», площею 4,5 м?; - житлова кімната літ. «1-14», площею 19,9 м?; кладова літ. «1-15», площею 3,5 м?; - житлову кімнату літ. «1-16», площею 20,7 м?; - кладова літ. «1-17», площею 3,5 м?;

- яку площу становить земельна ділянка у розмірі 49/100 частин відповідно до запропонованого позивачем ОСОБА_2 варіанту відповідно до наданого схематичного плану ;

Проведення експертизи доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.Засл.Проф. ім. М.С.Бокаріуса» Міністерства Юстиції України.

Витрати по проведенню експертизи покладено на сторону, яка заявила клопотання позивача ОСОБА_2 , врахувавши раніше проведену ним оплату послуг експерта в сумі 12012,70 гривень згідно квитанції від 21.02.2022 TS213070.

Експерта попереджено про кримінальну відповідальність за ст. ст.384,385 КК України.

В розпорядження експерта направлено матеріали цивільної справи №953/24556/19

Провадження по справі № 953/24556/19 зупинено на час проведення експертизи.

Зобов`язано відповідачку ОСОБА_1 надати експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України доступ до земельної ділянки загальною площею 0,0998 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 для її огляду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Рисенко В.М. посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Скарга мотивована тим, що суд порушив вимоги процесуального права, задовольнивши клопотання, яке подане позивачем з багаторічним спливом процесуального строку для його подання після закінчення підготовчого засідання без обґрунтування причин пропуску строку та без клопотання про його відновлення.

Звертає увагу, що згідно із вказаною ухвалою представник позивача був присутній у судовому засіданні 18.01.2021 у якому щодо закриття підготовчого провадження у справі не заперечував, хоча з огляду на норми процесуального закону мав усвідомлювати відповідні наслідки.

Вважає, що заява про призначення експертизи подана з порушенням відповідних процесуальних строків, без клопотання про їх відновлення, заява підлягала залишенню без розгляду, оскільки не існувало процесуальних підстав для її вирішення на стадії розгляду справи по суті.

Вказує, що суд першої інстанції задовольнив клопотання, яке мало ознаки зловживання правом, оскільки подане вже вчетверте для вирішення питання, яке вже було вирішено судом.

Зауважує, що питання щодо забезпечення доказів шляхом призначення по справі судової земельно-технічної експертизи вже було вирішено судом.

Звертає увагу, що подання позивачем чотирьох ідентичних заяв з однаковими питаннями, є зловживанням процесуальними правами, на що неодноразово вказував Верховний Суд.

Оскаржувана ухвала порушує ч.9 ст.83 ЦПК України та принцип змагальності сторін і рівності усіх учасників судового процесу перед законом та судом.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Статівка О.Є. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу залишити без змін.

Вказує, що клопотання подано в порядку ст.103 ЦПК України, яка не містить будь-яких строків або обмежень для подання до суду відповідної заяви.

Вказує, що обмеження, на які посилається апелянт стосуються виключно подання доказів, в тому числі висновок експерта, і не можуть обмежувати та не обмежують строком проведення підготовчого засідання подання заяви про призначення по справі експертизи та проведення її експертною установою на підставі ухвали суду.

Зауважує, що відповідно до норм діючого цивільного процесуального законодавства, суд може призначити по справі судову експертизу не лише під час підготовчого судового засідання, а також під час розгляду справи по суті та навіть на стадії перегляду справи в апеляційній інстанції.

Звертає увагу на те, що в апеляційній скарзі н е наведено жодної норми процесуального права, тобто норми ЦПК України, які були порушені судом першої інстанції під час розгляду справи, та не навів жодної норми матеріального права, які повинні були бути застосовані та які не були застосовані Київським районним судом м. Харкова під час ухвалення оскаржуваної ухвали від 12.03.2024 року, висновки щодо застосування яких викладені у вказаних вище постановах Верховного Суду.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідачки адвоката

за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлялись про судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У апеляційній скарзі висловлена незгода лише з покладенням на позивача обов`язку сплатити витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи. Тому суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 357 ЦПК України перевіряє доводи скарги лише в цих межах.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам ухвала суду не повністю відповідає.

Постановляючи ухвалу про призначення експертизи суд зазначив, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, потрібні спеціальні знання.

Також зазначено, що суд не вправі позбавляти дозволених законом та обраних сторонами засобів доказування, оскільки за такої ситуації це порушить їх права у цивільному процесі, свідчитиме про порушення принципу диспозитивності та об`єктивного судового розгляду.

З огляду на зазначене, предмет, підстави та обґрунтування заяви ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про призначення експертизи, суд не вбачав підстав для залишення її без розгляду, оскільки такі дії позивача не свідчать про зловживання ним своїми процесуальними правами.

Колегія суддів не повністю погоджується з такими висновками суду.

За приписами положень статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. До основних засад (принципів) цивільного судочинства належать, зокрема, змагальність сторін.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України передбачено право учасників справи подавати докази та брати участь у їх дослідженні, подавати заяви та клопотання.

Згідно з положеннями ст. 76, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Згідно з ч. 2 ст.102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно до ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Разом з тим, відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЦПК України проведення експертизи на замовлення учасників справи учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Згідно до ч. 1 ст. 107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.

Відповідно до ч.ч. 1-5, 9 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

У статті 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

2. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

4. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

5. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

У статті 189 ЦПК України визначено, що:

1. Завданнями підготовчого провадження є:

1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу;

2) з`ясування заперечень проти позовних вимог;

3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів;

4) вирішення відводів;

5) визначення порядку розгляду справи;

6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

2. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору у даній справі є вимоги про:

- визнання за позивачем права власності на 49/100 частин земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що становить 0,0489 га із земельної ділянки загальною площею 0,0998 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на якій знаходиться 49/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами, які належать ОСОБА_2 на праві приватної власності за витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 127842554 від 15 червня 2018 року;

- припинення права власності відповідачки ОСОБА_1 на 49/100 частин спірної земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що становить 0,0489 га із спірної земельної ділянки загальною площею 0,0998 га.

Судом встановлено, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 7 липня 2020 року було відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про призначення у даній справі судової земельно - технічної експертизи.

Постановою Харківського апеляційного суду від 25.02.2021 ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2020 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Статівки Олександра Євгеновича.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16.04.2021 призначено у цивільній справі № 953/24556/19 судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8-а), попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України.

01.12.2022 на адресу суду надійшло повідомлення старшого судового експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Адамової Д.В. про неможливість надання висновку експерта №743 за цивільною справою № 953/24556/19, складене 10.11.2022, з огляду на те, що експерту не надано додаткові матеріали для проведення судової земельно-технічної експертизи. Суд не вказав причину

Під час розгляду даної заяви судом встановлено, що стороною позивача було здійснено оплату в межах проведення судової земельнотехнічної експертизи, призначеної ухвалою суду від 16.04.2021, в сумі 12012,70 гривень згідно квитанції від 21.02.2022 TS213070. Разом з цим, експерту не були надані додаткові матеріалів для проведення судової земельно-технічної експертизи з підстав, які не залежали від сторони позивача.

Судом враховано, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, строк дії якого на даний час продовжений.

Повідомлення старшого судового експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Адамової Д.В. про неможливість надання висновку експерта №743 за цивільною справою № 953/24556/19, складене 10.11.2022 та надійшло до суду 01.12.2022, тобто після введення на території України воєнного стану.

У статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

У контексті вказаної норми ст. 109 ЦПК України, яка має значення для визначення судом тягаря доказування у конкретній процесуальній ситуації, суд не встановив, що якась зі сторін ухиляється від проведення судової експертизи та вказав причини, з яких вона була проведена.

Доказів того, що позивач відповідає за затримку в отриманні ним необхідних для проведення судової експертизи документів, а тому зловживання правом з боку позивача, що є умисним правопорушенням, у даному випадку не вбачається, наведені з цього приводу доводи скарги є безпідставними.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Разом з тим, відповідно до визначеного у ст. 2 ЦПК України обов`язку суду забезпечити виконання основного завдання цивільного судочинства з дотриманням принципів змагальності та рівності сторін, ст. 12 ЦПК України, суд першої інстанції був зобов`язаний забезпечити рівні процесуальні умови для сторін при розгляді клопотання про призначення судової експертизи, зокрема для дослідження доказів, які сторона позивача надає на розгляд судовому експерту.

Суд першої інстанції належним чином не перевірив наведені з цього приводу заперечення сторони відповідача про не отримання цих документів на день розгляду клопотання про призначення судової експертизи судом, та не пересвідчився, що сторони мали рівні можливості у наданні доказів при призначенні судової експертизи, що має значення для її законності та обгрунтованості. Як пояснив в суді апеляційної інстанції представник відповідачки адвокат Рисенко В.М. відповідачка не змогла отримати ці докази, які були надіслані поштовим зв`язком на її адресу, оскілки внаслідок російської військової агресії вона на той час знаходилась в евакуації.

За такої процесуальної ситуації суд в межах своїх диспозитивних повноважень керівництва розглядом справи, які визначені у ч. 5 ст. 12, ч. 2 ст. 214 ЦПК України, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням визначеної у ст. 189 ЦПК України та важливої для досягнення завдання цивільного судочинства мети підготовчого провадження, яка не була судом реалізована, - для розгляду клопотання про призначення судової експертизи мав законні підстави для поновлення підготовче провадження та надання у передбаченому ст. 83 ЦПК України порядку рівну можливість кожній зі сторін надати докази на підтвердження своїх аргументів стосовно предмету спору.

Оскільки суд першої інстанції необхідних у даній процесуальній ситуації дій по управлінню розгляду справи не здійснив, розглянув клопотання про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі на час її проведення з порушенням вказаним норм цивільного процесуального права порядку надання доказів, що призвело до постановлення помилкової ухвали, то відповідно до ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду першої інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду клопотання про призначення судової експертизи.

Керуючись ст.ст. 259, 374, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Рисенка Володимира Миколайовича задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 12 березня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду заяви ОСОБА_2 про призначення експертизи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 21 червня 2024 року.

Головуючий В.Б. Яцина

Судді колегії І.В.Бурлака

Ю.М.Мальований