ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м.Суми

Справа №592/8911/23

Номер провадження 22-ц/816/463/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа Сумський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в режимі відеоконференції у порядку окремого провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 26 жовтня 2023 року, в складі судді Терещенко О.І., ухвалене у м. Білопілля, повний текст якого складено 26 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и в:

21 червня 2023 року ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Лопаткіна О.В., звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження дитини.

Вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , поза закладом охорони здоров`я, ОСОБА_1 в м. Бахмач Чернігівської області народила сина ОСОБА_2 . На теперішній час вона не має жодного документу, який би підтверджував факт материнства щодо сина. Орган державної реєстрації актів цивільного стану їй відмовив у здійсненні державної реєстрації сина ОСОБА_2 з мотивів відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії про народження дитини. Звернення в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне для отримання свідоцтва про народження дитини та в подальшому для отримання паспорта громадянина України та інших документів.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просила встановити юридичний факт народження у неї, поза закладом охорони здоров`я, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бахмач Чернігівської області, сина ОСОБА_3 .

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 26 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Сумський відділ ДРАЦС у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту народження дитини.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. Посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким заяву про встановлення факту народження дитини задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд дійшов помилкового висновку, що для встановлення факту народження її сина поза закладом охорони здоров`я недостатньо самих лише пояснень заявниці та свідка. Доводить, що факт народження дитини ОСОБА_2 підтверджено свідком, яка була присутня при пологах, а плутанина заявниці у датах народження дитини викликана хвилюванням і не може бути підставою відмови у встановленні факту, оскільки точна дата народження зазначена у заяві.

Вважає, що судом не враховано норми діючого національного та міжнародного законодавства щодо захисту прав дитини, та не враховано інтересів дитини, що не може отримати паспорта, бути визнаним членом суспільства, перебуває у правовій невизначеності і в подальшому буде обмежений у правоздатності, можливості бути повноцінним громадянином у правовій державі.

Відзив на апеляційну скаргу заінтересованою особою не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представників - адвокатів Устименка Д.І. та ОСОБА_4 , які підтримали доводи скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав заяви, поданої до суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Павлоград Дніпропетровської області, що підтверджується копією паспорта (а.с. 9).

На підтвердження свого материнства щодо сина ОСОБА_3 заявниця ОСОБА_1 надала свої пояснення, просила допитати як свідка ОСОБА_5 , надала 3 фотокопії та лист Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №14753/14210-24-23 від 11 квітня 2023 року (а.с. 10-12, 13-14).

Заявниця ОСОБА_1 суду пояснила, що сина народила вдома в АДРЕСА_1 . Пологи у неї прийняла її мати у присутності свідка ОСОБА_5 . У лікарню після народження сина вона не зверталася.

Спочатку ОСОБА_1 зазначила, що народила сина ІНФОРМАЦІЯ_3 . Потім на уточнююче питання суду пояснила, що датою народження сина є ІНФОРМАЦІЯ_1 . На чергове питання суду щодо числа народження, бо в судовому засіданні вона вказує 27, а у заяві зазначено 25, вона пояснила, що сина народила ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що на теперішній час проживає в АДРЕСА_2 . Свого часу проживала по сусідству з матір`ю ОСОБА_6 в м. Бахмач та підтримувала з нею дружні стосунки. Після невдалого одруження ОСОБА_7 повернулася жити додому до матері, будучи вже вагітною. Колись свідок зайшла в гості до матері ОСОБА_7 , а у неї почалися пологи, які прийняла її матір у присутності ОСОБА_5 . Вона народила вдома здорового хлопчика. Десь 2-3 роки після народження сина ОСОБА_1 прожила в м. Бахмач, а потім виїхала до м. Ворожба Білопільського району. Рік, місяць та число народження ОСОБА_1 сина вона не пам`ятає, може лише сказати, що це було влітку.

Листом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №14753/14210-24-23 від 11 квітня 2023 року ОСОБА_1 роз`яснено про неможливість здійснення державної реєстрації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Із наданих фотокопій судом встановлено, що на них зображена дитина чоловічої статі, вік якої по них визначити неможливо. На двох фотокопіях разом із хлопцем зображені жінки. На одній фотокопії зображена жінка, яка візуально схожа на заявницю. Інше фото надано неналежної якості, з якого навіть візуально неможливо встановити особи двох жінок та хлопчика, які на ньому зображені.

Рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 мотивоване тим, що в супереч вимог ст.ст. 13, 81 ЦПК України заявницею не доведено належними та допустимими доказами факту, що вона дійсно, поза закладом охорони здоров`я, народила саме ІНФОРМАЦІЯ_1 сина ОСОБА_3 .

Колегія суддів апеляційного суду з таким висновком місцевого суду погодитись не може, виходячи з наступного.

Як вбачається, встановлення факту народження дитини необхідно для отримання свідоцтва про народження та відповідної реєстрації у встановленому законом порядку.

Статтею 7 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ч. 3 ст. 144 СК України реєстрація народження дитини провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові.

Відповідно до ч. 1 ст. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їх згодою.

Відповідно до ч. 1 ст. 146 СК України, ім`я дитини визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 СК України по батькові дитина визначається за іменем батька.

Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, які затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до СК України. Підставами для проведення державної реєстрації народження є один із документів: а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі-медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2020 року № 2136, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30 вересня 2020 року за № 953/35236. Електронний примірник медичного висновку про народження та відомості, необхідні для проведення державної реєстрації народження, отримуються органом державної реєстрації актів цивільного стану за допомогою Єдиного державного вебпорталу електронних послуг або шляхом автоматизованого обміну відомостями між інформаційними ресурсами Національної служби здоров`я України та Міністерства юстиції України через систему електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів за сформованим запитом, що містить відомості про унікальний номер медичного висновку, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності) та/або реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності) та реквізити паспорта або паспортного документа, що посвідчує особу матері; б) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» («Калачова проти Російської Федерації» № 3451/05, параграф 34, від 7 травня 2009 року).

Верховний Суд в своїй постанові від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18 зазначив, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Колегія суддів, вважає за необхідне зазначити, що положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

За клопотанням ОСОБА_1 ухвалою Сумського апеляційного суду від 07 березня 2023 року у справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу (ДНК-аналіз), проведення якої доручено експертам Медико-генетичного центру «МАМА ПАПА» (а.с. 102).

26 квітня 2024 року Медико-генетичним центром «МАМА ПАПА» був наданий висновок молекулярно-генетичного дослідження №42181 (а.с. 112-128), відповідно до якого ймовірність того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є біологічною матір`ю дитини ОСОБА_2 , в рамках проведеного дослідження 99,99999999%.

Дату народження та вік особи неможливо дізнатися з тесту ДНК, оскільки ДНК-профіль є незмінним протягом життя людини.

Сукупність наданих заявником та досліджених в судовому засіданні доказів, підтверджують факт народження дитини ОСОБА_1 та її приблизний вік.

З урахуванням викладеного, а також приймаючи до уваги те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про народження сина, видане відповідним державним органом, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими і рішення суду першої інстанції, через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, на підставі п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення під час розгляду справи в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 367-369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Білопільського районного суду Сумської області від 26 жовтня 2023 року та прийняти постанову.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт народження дитини ОСОБА_3 , поза закладом охорони здоров`я, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бахмач Чернігівської області, матір`ю якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина