Справа №155/432/24
Провадження №2/155/192/24
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.06.2024 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі: головуючого судді Санакоєва Д.Т., при секретарі судового засідання Ревуцькій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Велтлінер» до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку зворотної вимоги шкоди, заподіяної в результаті ДТП,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Рій І.В., який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Велтлінер» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку зворотної вимоги шкоди, заподіяної в результаті ДТП в розмірі 15137,85 грн та судові витрати по справі.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 лютого 2022 року по вул. Данила Галицького у м. Кам`янка Бузька відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Між учасниками ДТП складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яким встановлено вину відповідача, а саме, що 28.02.2024 о 13 годині 40 хвилин, відповідач ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_2 , не дотримався безпечної дистанції, допустив зіткнення із задньою частиною автомобіля марки «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху в одному і тому ж напрямку та по одній і тій же смузі, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Автомобіль марки «Renault Megane» на момент пригоди був застрахований у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Велтлінер» згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №КА144007. Після настання страхового випадку позивач провів розслідування події і прийняв рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 39 821,00 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент випадку була застрахована у ПрАТ СК «Еталон» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/1761306. У відповідь на претензію ПрАТ СК «Еталон» здійснило відшкодування Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Велтлінер» у розмірі 24 683,15 грн, що становить розмір відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу деталей, які підлягали заміні. Тому з відповідача позивач просить стягнути в судовому порядку суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 15 137,85 грн.

Ухвалою судді від 06.03.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

В судове засідання представник позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Велтлінер» не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив провести судовий розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо їх задоволення.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_4 є власником автомобіля марки «Renault» моделі «Megane»

04.01.2022 між ПАТ «Страхова компанія «Велтлінер» та ОСОБА_4 - власником транспортного засобу марки «Renault» моделі «Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2013 року випуску, укладено Договір КАСКО № КА144007 добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого були майнові інтереси, страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, які пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом та додатковим обладнанням транспортного засобу, страхова сума по ТЗ 220 000 грн, в якому, серед іншого, страховим випадком зазначено дорожньо-транспортну пригоду.

28.02.2022 о 13 годині 40 хвилин по вул. Данила Галицького, 31, у м. Кам`янка Бузька відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Між водіями вказаних транспортних засобів складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, відповідно до якого водій транспортного засобу «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 свою вину у вчиненому визнав.

Європротокол заповнений обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у частинах, що стосуються інформації про транспортні засоби, у відповідних пунктах зазначено дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема дорожньо -транспортної пригоди, а також відсутні будь-які відмітки про наявність з боку сторін зауважень стосовно відомостей, які зазначені у даному європротоколі.

Таким чином, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 28.02.2022 є належним доказом, який підтверджує факт настання дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 13).

На підставі заяви - повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, заяви страхувальника ОСОБА_4 про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку від 02.03.2022 року (а.с. 21), акту огляду транспортного засобу від 17.03.2022 (а.с. 18) та складеного страхового акту №65/22-КАСКО до договору страхування № КА 144007 (а.с. 12), ПрАТ «Страхова компанія «Велтлінер» здійснила виплату ФОП ОСОБА_5 за надані послуги згідно акту про надання послуг 63 від 29.06.2022 страхового відшкодування за ремонт автомобіля «Renault Megane» № НОМЕР_1 , відповідно до рахунку № НОМЕР_4 від 25.03.2022 року у розмірі 39 821 грн, що стверджується платіжним дорученням №5883 від 01.04.2022 (а.с. 19-20, 22).

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 979, 980 ЦК України договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про страхування", інших законодавчих актів. Законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи укласти договір страхування (обов`язкове страхування). Вимоги щодо укладення договорів страхування за окремими класами страхування/категоріями страхових ризиків для врегулювання правовідносин, за якими вимагається обов`язкова наявність договору, можуть бути визначені законодавством.

Предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну.

Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Таким чином, різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, повинна сплачувати особа, з вини якої настав страховий випадок, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодуванням такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження № 14-176цс18 (пункти 6870): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Із полісу АР 001761306 вбачається, що транспортний засіб «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_2 , застрахований у Страховій компанії «Еталон».

21.02.2023 позивач скерував ПрАТ «СК «Еталон» претензію про відшкодування в порядку зворотної вимоги шкоди, заподіяної в результаті ДТП.

ПрАТ «СК «Еталон», розглянувши заяву від 15.09.2023 року, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 28.02.2022 року, провела детальний розрахунок страхового відшкодування, в якому визначила суму страхового відшкодування до виплати третій особі у розмірі 24 683,15 грн.

Відповідно до платіжної інструкції № 2937 від 30.08.2023 року та платіжної інструкції № 2956 від 01.09.2023 року ПРАТ «СК «Еталон» виплатила ПрАТ «СК «Велтлінер» регресну вимогу в розмірі 24 683,15 грн згідно заяви страхове відшкодування по договору АР-1761306 зг. с/а 585/01/50/2023/1.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК України).

Оскільки різниця між фактичним розміром виплаченої шкоди (39 821,00 грн.) та страховим відшкодуванням (24 683,15 грн.) становить 15 137,85 грн, то дана сума підлягає стягнення в судовому порядку з відповідача ОСОБА_2 , як водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

22.12.2023 року ПрАТ «СК «Велтлінер» скерувала відповідачу ОСОБА_2 вимогу погасити виплачене страхове відшкодування, яке не покрилося страховим відшкодуванням згідно полісу АР/1761306 у розмірі 15 137,85 грн.

Проте, відповідач вказану вимогу залишив без відповідного реагування, в добровільному порядку вказані кошти не сплатив, будь-яких доказів на спростування вказаного суду не надав.

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача в порядку зворотної вимоги шкоди, заподіяної в результаті ДТП в розмірі 15 137,85 грн є обґрунтованою та підтвердженою належними та допустимими доказами, крім того, відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить, тому суд дійшов висновку про задоволення позову.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України, визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов повністю, тому 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Крім того, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачену іншу частину судового збору в сумі 1 514,00 грн.

На підставі ст. ст. 15, 16, 22, 979, 993, 1187, 1191, 1194 ЦК України, керуючись ст. ст.7, 12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Велтлінер» до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку зворотної вимоги шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Велтлінер» 15 138,85 грн (п`ятнадцять тисяч сто тридцять вісім гривень 85 копійок) матеріальної шкоди.

Повернути Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Велтлінер» з державного бюджету 1514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять гривень 00 копійок) судового збору, сплаченого 27.02.2024 року згідно платіжної інструкції № 11065 АТ «Укрсиббанк».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Велтлінер» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1514,00 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень 00 копійок) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення в повному обсязі складено 18.06.2024 року.

Cуддя Горохівського районного суду

Волинської області Д.Т.Санакоєв