Справа № 456/5619/24
Провадження № 2/456/1645/2024
РІШЕННЯ

іменем України

13 грудня 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бораковського В. М. ,

секретар судового засідання Черевата С. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 , -

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що 02 лютого 2021 позичив своїй знайомій ОСОБА_2 на її прохання для особистих потреб грошові кошти у сумі 16 800 грн. строком на два місяці до 02.04.2021. Тоді ж 02 лютого 2021 позичив відповідачці на її прохання грошові кошти у сумі 1 370 доларів США, що відповідно курсу гривні становить 56 827,60 грн. (1 370 х 41,48), строком на три місяці до 02.05.2021. На підтвердження укладення договору позики та його умов відповідачка надала позивачу дві власноручно написані розписки, що підтверджує передання їй позивачем визначених грошових сум. Крім того, відповідачка зобов`язувалася в обох розписках сплатити 10% щомісячно в разі прострочення повернення суми боргу. Зі спливом терміну повернення позичених коштів, незважаючи на неодноразові прохання повернути борг, відповідачка відтягувала термін повернення грошей, обіцяла, що в неї до кінця року покращиться фінансовий стан і вона розрахується. Але з закінченням 2021 відповідачка не розрахувалася і не зробила цього досі.

Крім основної суми боргу відповідачка повинна сплатити позивачу 10% щомісячно за договорами позики від прострочених сум боргу, що становить по першій розписці 67 200 грн. ( 16 800 грн. х 10% х 40 міс.) за період часу з 03.04.2021 по 03.10.2024, а по другій розписці 221 627,64 грн. (56 827,60 грн. х 10% х 39 міс.) за період часу з 03.05.2021 по 03.10.2024. 3% річних від суми боргу по першій розписці складає: 1 680 грн. (16800 грн. основного боргу х 3% річних : 12 міс. х 40 міс.). 3% річних від суми боргу по другій розписці складає: 5 540,69 грн. (56 827,60 грн. основного боргу х 3% річних : 12 міс. х 39 міс.). Загальна сума боргу по першій розписці складає 85 680 грн. (16 800 грн. + 67 200 грн. + 1680 грн.). Загальна сума боргу по другій розписці складає 283 995,93 грн. ( 56 827,60 грн. + 221 627,64 грн. + 5 540,69 грн.).

У зв`язку з вищенаведеним позивач просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором позики по першій розписці (16800 грн. основного боргу + 67200 грн. 10% + 1680 грн. 3% річних) та 283 995,93 грн. по другій розписці (56 827,60 грн. основного боргу + 221 627,64 грн. 10% + 5 540,69 грн. 3% річних).

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю покликаючись на викладені у позові обставини. Крім цього суду пояснив, що відповідачка повернула йому 400 доларів США і 5 000 гривень.

Відповідачка у судовому засіданні пояснила, що дійсно отримала кошти від позивача, про що написала розписки які містяться у матеріалах справи. Згідна повернути суму позики, однак відсотки вважає великими і змоги їх повернути не має. Повернула частину позики, а саме 400 доларів США і 5 000 гривень.

Заяви та клопотання учасників справи.

Не поступило.

Процесуальні дії у справі.

24.10.2024 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

Ухвалою від 06.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, суд доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 19.03.1996 Стрийським РВ УМВС України у Львівській області, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Ланівка Стрийського району Львівської області.

Згідно Пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 від 01.09.2015, виданого Пенсійним фондом України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 має пенсію по інвалідності, друга група, загальне захворювання.

Як вбачається з розписки від 02.02.2021, ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1 16 800 гривень на два місяці та погодилася на повернення 10% від даної суми за кожен прострочений місяць.

Відповідно до розписки від 02.02.2021, ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1 1 370 доларів США на три місяці та погодилася на повернення 10% від даної суми за кожен прострочений місяць.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Поняття договору позики визначено статтею 1046 ЦК України, згідно з якою одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2023 року у справі № 760/22898/20(провадження № 61-9378св22) викладено висновок, досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки.

До аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі N 464/3790/16-ц (провадження N 14-465цс18).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 квітня 2021 року у справі N 642/4200/17 (провадження N 61-6492св19) зазначено, що тлумачення статей 1046 та 1047 ЦК України свідчить, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

У частині першійстатті 1049 ЦК Українивстановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

У постанові Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі №201/11388/17 провадження № 61-12383св19 зроблено висновок про те, що розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником у борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Суд погоджується з аргументами позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми, та відповідають викладеним вище нормам ЦК України.

Аналізуючи наявні у справі розписки, суд зауважує, що з їх змісту вбачається дата складання розписки, отримання відповідачем грошових коштів та сума цих коштів, а також обов`язок відповідача повернути обумовлену в розписці суму у визначений час. Отже, з огляду на викладене, суд доходить переконання, що умови, обумовлені сторонами в розписці, за своїм змістом, відповідають умовам договору позики і зазначена розписка засвідчує наявність між позивачем і відповідачем правовідносин саме за цим договором.

Даний висновок суду повністю узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими у постанові від 08.07.2019 у справі №524/4946/16-ц та постанові від 22.08.2019 у справі №369/3340/16-ц.

Таким чином судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що між сторонами укладено договір позики, відповідно до якого відповідачка отримала у позивача кошти у сумі 16 800 грн. та зобов`язалася повернути позивачу позику до 02.04.2021, та коштів у сумі 1 370 доларів США, що відповідно до курсу гривні становить 56 827,60 грн. та зобов`язалася повернути позивачу позику до 02.05.2021. Зазначені умови договору підтверджуються написаними відповідачкою розписок від 02.02.2021.

В судовому засіданні відповідачем надано розписку про повернення позивачу 13.08.2024 грошових коштів у сумі 400 доларів США та 5 000 гривень.

Таким чином позов підлягає до задоволення частково, за мінусом повернутих відповідачкою 13.08.2024 грошових коштів у сумі 400 доларів США та 5 000 гривень.

На підставі статей 526, 530, 610, 625, 1046 - 1049 ЦК України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 борг за договорами позики у розмірі 338 314 ( триста тридцять вісім тисяч, триста чотирнадцять) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 6 ст. 259 та частини 1 ст. 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на п`ять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 18.12.2024.

Головуючий суддя В. М. Бораковський