Справа № 944/4643/23
Провадження №2/944/369/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

01.05.2024 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої судді - Швед Н.П.

з участю секретаря Василиці Н.В.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м.Яворові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що автомобіль марки «Тоуоtа Саmrу», номерний знак НОМЕР_1 , на праві власності належить

ОСОБА_1 25.04.2022 о 22 год. 35 хв. на 33 км. + 9 автодороги М-10 «Львів-Краковець» ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Mazda 626», номерний знак НОМЕР_2 , у нетверезому стані (2,66 проміле) будучи неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її змінами, внаслідок чого, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив наїзд на автомобіль марки «Тоуоtа Саmrу», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку, в результаті цього, транспортні засоби отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п.2.3 б, 13.1 ПДР України,тобто, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до Постанови Яворівського районного суду Львівської області від 22.07.2022р., по справі №944/1434/22, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач звернулася до Моторного транспортного страхового бюро України із заявою про виплату страхового відшкодування, та отримала від страховика страхове відшкодування у розмірі 63 063,83 гри. (шістдесят три тисячі шістдесят три) грн. 83 коп.

Згідно звіту з визначення вартості відновлювального ремонту № 27-05-2022 від 19.05.2022р., складеного ФОП ОСОБА_4 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Тоуоtа Саmrу», номерний знак НОМЕР_1 становить 147 257 (сто сорок сім тисяч двісті п`ятдесят сім) грн. 68 коп.

На надий час автомобіль частково відремонтовано, проте відповідач відмовляється відшкодувати різницю між фактичним розміром збитків та страховим відшкодуванням, на прохання позивачки щодо добровільного відшкодування спричиненої в ДТП шкоди не реагує.

Сума різниці між фактичним розміром збитків та страховим відшкодуванням, становить 84 193 (вісімдесят чотири тисячі сто дев`яносто три) грн. 85 коп. саме ця сума підлягає стягненню з відповідача не користь позивача.

Крім цього, дії відповідача, які призвели до пошкодження майна позивача беззаперечно спричинили і душевні страждання позивачці, які проявились в тому, що остання втратила можливість безперешкодно використовувати належний їй транспортний засіб та вимушена була вживати заходів для відвернення негативних наслідків завданих збитків. Після ДТП в позивачки, змінився звиклий ритм життя, вона втратила сон душевний спокій, та появилося відчуття страху, безсоння, головний біль, та підвищений тиск. Внаслідок військових дій, вона була вимушена терміново виїхати разом з донькою до Польщі, і автомобіль був необхідністю для пересування, однак була позбавлена пересування таким.Відтак, виходячи з засад розумності, справедливості і співмірності суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 15000 гривень, в якості морального відшкодування.

Просить позовні вимоги задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки 84 193 (вісімдесят чотири тисячі сто дев`яносто три) грн., 85 коп. різниці між фактичним розміром збитків та страховим відшкодуванням, 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. моральної шкоди, та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 291 (дві тисячі двісті дев`яносто одну) грн. 20коп.

В судове засідання позивач не з`явилася, її представник подав до суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, повторно в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, жодних клопотань про відкладення судового засідання та відзиву на позовну заяву на адресу суду не скерував.

Як вбачається, з позовної заяви, відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , саме на цю адресу були скеровані повістки про виклик в судове засідання.

Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом із повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

З матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи та згідно ч.6 ст.128, ст.280 ЦПК України, постановити заочне рішення, проти чого не заперечила позивачка.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, слід прийти до наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст.5 ЦПК України, суд здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтями 12, 13, 77 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

На підставі ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 25 квітня 2022 року о 22 год 35 хв ОСОБА_2 , на 33 км+900 м автодороги М-10 Львів-Краковець, керуючи транспортним засобом марки «Mazda 626» номерний знак НОМЕР_3 був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив наїзд на автомобіль марки «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали технічні пошкодження та матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п.2.3 б, 13.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою Яворівського районного суду Львівської області від від 22.07.2022року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп., стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Постанова суду набрала законної сили.

Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 25.04.2022, за наслідками якої пошкоджено автомобіль позивача «Тоуоtа Саmrу», номерний знак НОМЕР_1 , а також винність ОСОБА_6 у вчиненні цієї ДТП, визначені у постанові Яворівського районного суду, не підлягають доказуванню в ході розгляду даної цивільної справи.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений транспортний засіб марки «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , який на праві власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 24.09.2013року.

Згідно із ч.1, ч.2 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.а п.1 ст. 41 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ОСОБА_1 звернулася із заявою до Моторного транспортного страхового бюро України із заявою про виплату страхового відшкодування, та отримала від страховика страхове відшкодування у розмірі 63 063,83 гри. (шістдесят три тисячі шістдесят три) грн. 83 коп.

Згідно звіту з визначення вартості відновлювального ремонту № 27-05-2022 від 19.05.2022р., складеного ФОП ОСОБА_4 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Тоуоtа Саmrу», номерний знак НОМЕР_1 становить 147 257 (сто сорок сім тисяч двісті п`ятдесят сім) грн. 68 коп., вартість відновлювального ремонту без експлуатаційного зносу складає 147257,68, коефіцієнт фізичного зносу складових частин,0,7., з яких , вартість ремонтних робіт 10,428, з яких вартість матеріалів 16588,47,120241,21 вартість складових частин що замінюються.

Сума відновлювальних робіт даного автомобіля після ДТП також підтверджується складеною калькуляцією ремонту №27/22 від 19.05.2022.

Отже, сума різниці між фактичним розміром збитків та страховим відшкодуванням, розраховується наступним чином: від розміру фактичних збитків (Фз) віднімається розмір страхового відшкодування (Св), що дорівнює різниці (Р) між фактичним розміром збитків та страховим відшкодуванням. Фз - Св = Р 147 257,68 - 63 063,83 = 84 193,85, тобто, сума різниці між фактичним розміром збитків та страховим відшкодуванням складає 84 193 (вісімдесят чотири тисячі сто дев`яносто три) грн. 85 коп.

МТСБУ виплатило позивачу 63063,83 грн., в якості матеріального відшкодування, що стверджується відповідною випискою з особового рахунку позивача.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Так, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Підставою для застосування такого виду майнової відповідальності, як відшкодування шкоди, є сукупність таких чотирьох елементів, які входять до складу правопорушення: протиправна поведінка особи; настання шкоди; причинний зв`язок між такою протиправною поведінкою і настанням шкоди; вина завдавача шкоди.

Внаслідок такої протиправної поведінки, позивачу було завдано шкоду, як власнику автомобіля. Отже, встановленими є такі елементи складу цивільного правопорушення як протиправна поведінка особи, настання шкоди та причинний зв`язок.

Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже законом встановлено презумпцію вини заподіювача шкоди.

Згідно із ч.1, ч.2 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У відповідності до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові №369/3461/17 від 09 жовтня 2019 року відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Беручи до уваги викладене вище, оцінюючи обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.

Щодо відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною першою статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

У відповідності до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до вимог ч.3,4 ст.23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

На думку суду, дії відповідача, які призвели до пошкодження майна позивачки беззаперечно спричинили душевні страждання, які проявились в тому, що останння втратла можливість безперешкодно використовувати належним їй транспортним засобом та вимушена була вживати заходів для відвернення негативних наслідків завданих збитків.наслідок чого позивач, втратила звиклий ритм життя, перебувала у постійному стресі, тривозі, у неї погіршився сон та піднявся тиск., а тому таку слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивачки 15000грн. моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову на відповідача.

У зв`язку з тим, що суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, на користь позивача належить стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 291 (дві тисячі двісті дев`яносто одну) грн. 20коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 258, 259, 263, 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 84 193 (вісімдесят чотири тисячі сто дев`яносто три) грн., 85 коп. різниці між фактичним розміром збитків та страховим відшкодуванням.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 291 (дві тисячі двісті дев`яносто одну) грн. 20коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлено в разі пропуску строку з інших причин.

Рішення виготовлене в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Позивач: ОСОБА_1

проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2

проживає за адресою:

АДРЕСА_1 .

СУДДЯ: Швед Н.П.