ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 липня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 748/539/24

Головуючий у першій інстанції Рубаненко Н. Ю.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/930/24

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Іванівка АГ»

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 01 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Іванівка АГ» про відшкодування матеріальних збитків (суддя Рубаненко Н.Ю.), ухвалене о 16 год. 41 хв. у селищі Куликівка, повний текст рішення складено 06 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» 757,73 грн несплаченої орендної плати за 2023 рік згідно з договором оренди землі №114 від 09 червня 2016 року, а також збитків у вигляді упущеної вигоди на суму 2661,49 грн неотриманої орендної плати за 2023 рік згідно з Договором оренди землі б/н від 10 червня 2023 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Сівер Грейн». Позов мотивовано тим, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 2,2544 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:000:0004, розташована на території Шестовицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. Зазначена земельна ділянка перебувала в оренді у ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» на підставі договору оренди землі №114 від 09 червня 2016 року. ОСОБА_1 вказує, що 10 червня 2023 року він на адресу відповідача надіслав заяву-заперечення про те, що не бажає поновлювати дію договору оренди та просив в п`ятиденний термін з дня отримання даної заяви повернути йому земельну ділянку шляхом підписання відповідної угоди про припинення договору оренди землі та акта приймання-передачі земельної ділянки від орендаря до власника і не вчиняти дій, які б перешкоджали йому відразу після закінчення строку дії договору використовувати земельну ділянку. Заяву ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» отримало 14 червня 2023 року, відповідно термін дії договору скінчився 29 червня 2023 року. За доводами позивача, орендна плата за 2023 рік відповідачем не сплачена по сьогоднішній день. ОСОБА_1 вказує, що він на законних підставах уклав Договір оренди землі б/н від 10 черня 2023 року з ТОВ «Сівер Грейн», предметом якого є вищевказана земельна ділянка, проте не отримав орендної плати, оскільки земельна ділянка знаходилась з 10 червня 2023 року по 01 січня 2024 року у фактичному користуванні ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» без установлених законом або договором підстав. Це призвело до завдання позивачу збитків у вигляді упущеної вигоди - неотриманої орендної плати від ТОВ «Сівер Грейн».

Ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 16 квітня 2024 року прийнято відмову від позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» в частині стягнення з ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» несплаченої орендної плати за 2023 рік за договором оренди землі №114 від 09 червня 2016 року в розмірі 757,73 грн і закрито провадження в цій частині на підставі пункту 4 частини 1 статті 255 ЦПК України.

Рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 01 травня 2024 року позов задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача збитки у вигляді упущеної вигоди в розмірі 1876 грн 48 коп., судовий збір у розмірі 859 грн 95 коп., судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10 650 грн. Рішення суду мотивовано тим, що уклавши після закінчення строку дії Договору оренди землі №114 Договір оренди землі із ТОВ «Сівер Грейн», позивач законно та добросовісно сподівався на отримання орендної плати у розмірі, обумовленому в Договорі. Однак, в зв`язку із неповерненням земельної ділянки та наявністю в Державному реєстрі речових прав запису про право оренди за ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» та неможливістю внаслідок цього зареєструвати право оренди за ТОВ «Сівер Грейн», ОСОБА_1 отримав збитки у вигляді упущеної вигоди на суму 1876,48 грн (5601 ?105,1%?151/365?80,5% = 1876,48) неотриманої орендної плати за 2023 рік за Договором оренди землі б/н від 10 червня 2023 року, що перебуває у прямому причинному зв`язку із допущеним ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» правопорушенням. При цьому суд врахував, що з моменту отримання примірників Угоди про розірвання договору та Акту приймання-передачі, орендодавець мав реальну можливість звернутися до державного реєстратора та зареєструвати припинення права оренди з ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ», зменшивши свої збитки, тому за період після 07 листопада 2023 року відсутні підстави для стягнення з відповідача упущеної вигоди. З урахуванням відсутності зі сторони відповідача клопотань про зменшення відповідних витрат на професійну правничу допомогу, суд стягнув документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (71%).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду в частині розподілу судових витрат і ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» судовий збір у розмірі 1041 грн 63 коп. та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 900 грн. Апеляційна скарга мотивована тим, що позовна вимога про стягнення з відповідача несплаченої орендної плати за 2023 рік була задоволена відповідачем у повному обсязі після пред`явлення позову, клопотання про стягнення понесених позивачем судових витрат на підставі ч.3 ст.142 ЦПК україни було заявлено у відповіді на відзив, а тому за дану вимогу слід стягнути документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог 100 %. За позовну вимогу про стягнення упущеної вигоди слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог 71%. ОСОБА_1 вказує, що стороною відповідача не додано жодних доказів неспівмірності витрат, заявлених стороною позивача до стягнення, клопотання про зменшення судових витрат у відзиві не міститься та окремо до суду першої інстанції не надходило. А тому за результатами розгляду справи суд повинен був стягнути з відповідача на користь позивача 86% ((100%+71%) : 2) документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу та судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: судовий збір у розмірі 1041,63 грн; витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 12 900 грн.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині розподілу судових витрат, то Чернігівським апеляційним судом рішення суду в іншій частині не переглядається.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині частково не відповідає.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.2, 8 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується.

З матеріалів справи вбачається, що ціна позову становить 3419,2 грн. При цьому ОСОБА_1 заявлено такі позовні вимоги: стягнення з ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» 757,73 грн несплаченої орендної плати; стягнення з ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» 2661,49 грн упущеної вигоди.

Підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовної заяви ОСОБА_1 вірно оплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн, оскільки 1% ціни позову є менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 просив прийняти відмову від позовних вимог в частині стягнення з відповідача несплаченої орендної плати у зв`язку з фактичним задоволенням позовної вимоги після пред`явлення ним позову. У самому тексті відповіді на відзив позивач вказував, що він не підтримує вказану позовну вимогу внаслідок її фактичного задоволення стороною відповідача після пред`явлення позову до суду 31 січня 2024 року, оскільки відповідачем був здійснений грошовий переказ лише 15 лютого 2024 року. Просив застосувати ч.3 ст.142 ЦПК України та вирішити питання щодо стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача, зокрема судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Судом першої інстанції відмову від частини позовних вимог було прийнято і закрито провадження в цій частині.

Згідно з ч.3 ст.142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

За матеріалами справи встановлено, що позов подано до суду 31 січня 2024 року. Про здійснену оплату орендної плати ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» повідомило суд у відзиві на позовну заяву, до якого додано фіскальний чек від 15 лютого 2024 року АТ «Укрпошта» про переказ грошових коштів у розмірі 4447,29 грн, а також список згрупованих поштових переказів електронних, відповідно до якого ОСОБА_1 виплачено 1152,82 грн на підставі договору оренди землі №114 від 09 червня 2016 року (а.с.77, 77 зворот).

З викладеного вбачається, що фактично позовна вимога ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» 757,73 грн несплаченої орендної плати за 2023 рік була задоволена відповідачем після пред`явлення позову, у зв`язку з чим позивач відмовився від цієї позовної вимоги.

Відтак, за вказану позовну вимогу понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 01 травня 2024 року в частині стягнення з відповідача на користь позивача збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 1876,48 грн сторонами не оскаржується.

Таким чином, суд при обчисленні судових витрат повинен виходити із суми фактично задоволених позовних вимог (як задоволених відповідачем після пред`явлення позову, так і задоволених судом), яка складає 2634,21 грн (757,73 грн + 1876,48 грн).

З урахуванням ціни позову 3419,20 грн, позовні вимоги задоволено на 77%, а не на 71%, як розрахував суд першої інстанції, і не 86%, як розрахував позивач в апеляційній скарзі (оскільки ціна позову визначається сумою, яка стягується, а не окремо кожною заявленою майновою вимогою).

Враховуючи викладене, з ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 932,62 грн (1211,2 грн х 77%).

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими доказами.

Згідно з Договором про надання професійної правничої допомоги №15/1/24 від 15 січня 2024 року адвокат Кульгейко Л.Ю. зобов`язується надавати за плату професійну правничу допомогу ОСОБА_1 в справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані з захистом його прав та законних інтересів з питання про стягнення несплаченої орендної плати за 2023 рік по договору оренди землі №114 від 09 червня 2016 року та відшкодування матеріальних збитків (упущеної вигоди), а клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених договором (а.с.33).

До позовної заяви також було додано: попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу (ст.137 ЦПК України), які понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи; акт про прийняття-передачу правових послуг від 30 січня 2023 року; квитанцію до прибуткового касового ордера №30/01/24 від 30 січня 2024 року на суму 15 000 грн (а.с.36, 37, 38).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідач не заявляв клопотань про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, отже з урахуванням принципу пропорційності судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката становить 11 550 грн (15 000 грн х 77%).

Враховуючи викладене в сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та зміну оскаржуваного рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат шляхом збільшення розміру судового збору з 859,95 грн до 932,62 грн та розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката з 10 650 грн до 11 550 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також просив стягнути з ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» понесені ним судові витрати в суді апеляційної інстанції (в тому числі витрати на професійну правничу допомогу адвоката).

До апеляційної скарги ним додано Договір про надання професійної правничої допомоги №17/5/24 від 17 травня 2024 року, за умовами якого адвокат Кульгейко Л.Ю. зобов`язується надавати за плату професійну правничу допомогу ОСОБА_1 в справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані з захистом його прав та законних інтересів у цивільній справі №748/539/24, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених договором (а.с.181).

Згідно з Попереднім (орієнтовним) розрахунком суми витрат на професійну правничу допомогу та Актом про прийняття-передачу правових послуг сторонами погоджено надання і отримання наступних послуг: вивчення та аналіз рішення суду першої інстанції по справі та аналіз правового становища клієнта, його юридична консультація 17-20.05.2024 6 годин 3 000 грн; складання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду на рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 01 травня 2024 року по цивільній справі №748/539/24 -21.05-11.06.2024 20 годин 7 000 грн, а всього 10 000 грн (а.с. 184, 185).

Доказів оплати зазначених послуг не надано, проте Верховний Суд у своїй постанові від 28 вересня 2021 року у справі №160/12268/19 виклав правовий висновок, відповідно до якого витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено чи тільки має бути сплачено.

Апеляційна скарга задоволена на 9% (збільшено розмір судових витрат не до 86% як просив позивач, а до 77%), отже з урахуванням принципу пропорційності, з ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції, у розмірі 900 грн (10 000 грн х 9%).

Керуючись ст.ст. 141, 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 01 травня 2024 року змінити в частині розподілу судових витрат, збільшивши розмір судового збору з 859 грн 95 коп. до 932 грн 62 коп. та збільшивши розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката з 10 650 грн до 11 550 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Іванівка АГ» (місцезнаходження: 15572, Чернігівська область, Чернігівський район, с.Красне, вул. Садова, буд.26А, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції, у розмірі 900 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: