Справа № 2-1256/11
Провадження № 6/405/239/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2024 року Суддя Ленінського районного суду м.Кіровограда Іванова Л.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі № 2-1256/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 08.10.2024 року звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда із заявою, в якій (заяві) просить видати дублікат виконавчого листа № 2-1256/11 від 26.05.2011 року, по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, у зв`язку з його (виконавчого листа) втратою при переїзді на інше місце мешкання.

В свою чергу, дослідивши зміст поданої заявником ОСОБА_1 заяви, суд приходить до висновку, що заява підлягає поверненню заявнику без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого листа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

При розгляді судом питання про видачу дубліката виконавчого листа обов`язковим є встановлення доведеності факту втрати оригіналу виконавчого листа.

З заявою про видачу дубліката виконавчого листа може звернутись стягувач або державний виконавець, приватний виконавець.

Крім того, частиною 2 ст.183 ЦПК України передбачено, що письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

З матеріалів цивільної справи № 2-1256/11 судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 травня 2011 рок по справі № 2-1256/11 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволено в повному обсязі. Стягнуто аліменти з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка, Кіровоградської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм, КП « Водне господарство », на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 березня 2011 року і до досягнення Ксенією повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_2 17.09.2016 року змінила прізвище на « ОСОБА_5 » після реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Фортечним районним у місті Кіровограді відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 17.09.2016 року, про що складено відповідний актовий запис № 558.

Також в матеріалах справи міститься свідоцтво про зміну імені серії НОМЕР_1 , видане Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 19.01.2021 року, згідно з яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,19.01.2021 року змінив прізвище на « ОСОБА_7 ».

Поряд з цим, до поданої до суду заяви про видачу дубліката виконавчого листа заявником не долучено жодного доказу на підтвердження тих обставин, що стягувач ОСОБА_2 , яка після укладення шлюбу змінила своє прізвище на « ОСОБА_5 », та в подальшому змінила своє прізвище на « ОСОБА_7 »,

Згідно з п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України заява повертається заявникові у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Крім того, суд звертає увагу заявника, що ч.3 ст.13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі, та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів.

З зазначеного вбачається, що заяви, скарги та клопотання мають стосуватися прав та свобод тієї особи, яка її подає, а не бути поданою в інтересах інших осіб, крім випадків, коли така особа уповноважена на звернення в інтересах інших осіб (представництво за договором або законом).

Процедурні гарантії, закріплені статтею 6 Конвенції, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (див, справу «Ґолдер проти Сполученого Королівства», рішення від 21 лютого 1975 р., серія А № 18, п. 28-36). Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Проте, право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або такою мірою, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з п. 1 статті 6, якщо вони не мають легітимної мети та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див., між інших джерел, рішення у справі «Brulla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 р., п. 33).

З огляду на викладене вище, а також приймаючи до уваги, що правом на подання заяви про видачу дубліката виконавчого листа за положеннями ЦПК України наділений, зокрема, стягувач, в свою чергу заявником ОСОБА_1 не підтверджена та обставина, що саме вона (заявник ОСОБА_1 ) є учасником справи, а саме: позивачем по цивільній справі № 2-1256/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, на підставі чого, суд зауважує, що подана заявником ОСОБА_1 заява про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі № 2-1256/11 підлягає поверненню заявнику , - без розгляду.

При цьому, суд зауважує, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч. 7ст. 185 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 62, 183, 185, 352, 353, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі № 2-1256/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, - повернути заявнику без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова