УХВАЛА

14 червня 2024 року

м. Київ

справа № 463/14194/21

провадження № 61-17506ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 квітня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у якому просив стягнути солідарно

з відповідачів на його користь пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за грудень місяць 2020 року за договором про надання кредиту

від 04 квітня 2008 року № 22/2008ЛФ у розмірі 11 625 грн та судові витрати у виді компенсації за відрив від звичайних занять у розмірі 2 491,59 грн.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 19 квітня 2023 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

06 грудня 2023 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернувся

до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 квітня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 19 жовтня 2023 року в цій справі, у якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права

на порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 квітня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 20 грудня 2023 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків, зокрема запропоновано надати належні докази поважності пропуску строку подачі касаційної скарги та зазначити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 20 грудня 2023 року ОСОБА_1 надіслав на адресу Верховного Суду заяву, у якій зазначив, що протягом невеликого періоду часу з Львівського апеляційного суду на його адресу надійшло декілька постанов апеляційного суду у різних справах. Під час розгляду

та вивчення постанови апеляційної інстанції він переплутав конверти і до цієї касаційної скарги помилково долучив копію іншого конверта, ніж ту копію конверта, у якій знаходилась постанова апеляційної інстанції від Львівського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року у цій справі.

Таким чином, при поданні касаційної скарги на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 квітня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 19 жовтня 2023 року у справі № 463/14194/21 він помилково до касаційної скарги долучив іншу копію конверта, ніж ту копію конверта, у якій йому надійшла постанова Львівського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року у справі

№ 463/14194/21.

Також зазначив про відсутність у нього електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі),

що забезпечує обмін документами.

На підтвердження вказаного додав до заяви копію поштового конверта Львівського апеляційного суду за № 748 та лист з Личаківського районного суду м. Львова від 11 січня 2024 року, в якому зазначено,

що у матеріалах справи відсутнє рекомендоване повідомлення про вручення ОСОБА_1 постанови Львівського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 21 лютого 2024 року продовжено ОСОБА_1 строк для виконання вимог ухвали Верховного Суду від 20 грудня 2023 року, зокрема запропоновано надіслати на адресу Верховного Суду документи, зокрема супровідний лист у справі № 463/14194/21 та довідку суду, у якій повинно бути зазначено, який саме процесуальний документ апеляційного суду надійшов на адресу ОСОБА_1 у поштовому конверті № 748, на підтвердження дати отримання ОСОБА_1 копії постанови Львівського апеляційного суду

від 19 жовтня 2023 року у справі № 463/14194/21.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 21 лютого 2024 року ОСОБА_1 надіслав на адресу суду матеріали на усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2024 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 26 квітня 2024 року ОСОБА_1 надіслав матеріали на усунення недоліків.

Таким чином, недоліки касаційної скарги заявником усунені.

Касаційна скарга на вищевказані судові рішення надійшла з пропуском строку

на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, на підтвердження чого суду надано відповідні докази.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначеного судового рішення та додані до касаційної скарги матеріали,

суд вважає, що наявні підстави для поновлення цього строку, оскільки касаційна подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах

з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Предметом позову у цій справі є стягнення пені в розмірі 11 625 грн та судові витрати у виді компенсації за відрив від звичайних занять у розмірі 2 491,59 грн.

Отже, ця справа не є справою незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, оскільки він є особою з інвалідністю ІІ групи, отримує пенсію у розмірі 2 300,00 грн у зв`язку з втратою годувальника. Крім того, ціна позову перевищує його місячний дохід, ця сума для нього є дуже великою. Протягом дев`яти років відповідачі втручаються у його право на мирне володіння майном і не повертають йому кошти.

Забезпечення Верховним Судом єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним з фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (рішення у справі «Воловік проти України», заява № 15123/03, від 06 грудня 2007 року).

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу

та правозастосовну діяльність (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Аналіз змісту касаційної скарги свідчить, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу (підпункти «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України), а тому судові рішення у справі підлягають касаційному оскарженню.

За частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів

у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження

(про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі

про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви

чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення

від такого висновку.

Також у касаційній скарзі заявник посилається на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України та зазначає, що судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 цього Кодексу (суд не дослідив зібрані у справі докази та встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів).

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 402, 406 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження заочного рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 квітня 2023 року

та постанови Львівського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року.

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати з Личаківського районного суду м. Львова цивільну справу

№ 463/14194/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення коштів.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська