справа № 361/5126/24
провадження № 2-з/361/82/24
УХВАЛА

20 червня 2024 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить стягнути неї на його користь заборгованість за двома договорами позики, укладеними між ними 21 грудня 2022 року і 14 березня 2024 року, у загальному розмірі 92000 доларів США.

05 червня 2024 року ухвалою суду провадження у даній справі відкрито за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

У червні 2024 року ОСОБА_1 подав до суду заяву, у якій просить суд вжити заходів забезпечення зазначеного позову, шляхом накладення арешту на частку належної відповідачу квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування цієї заяви зазначав, що предметом поданого ним позову є стягнення із ОСОБА_2 суми заборгованості за договорами позики від 21 грудня 2022 року та 14 березня 2024 року, укладеним між ним і відповідачем, оскільки у визначений цими двома договорами строк відповідач своїх зобов`язань за договорами позики не виконала, грошові кошти йому вона не повернула, від виконання своїх зобов`язань за вказаними договорами позики ухиляється, його неодноразові вимоги повернути отримані нею в борг грошові кошти ОСОБА_2 ігнорує, тому, враховуючи предмет позову у справі, позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення його позову істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав, оскільки відповідач з метою уникнення виконання рішення суду, у разі задоволення судом позову, може вчиняти дії по відчуженню належного їй нерухомого майна, тому є необхідним вжиття заходів забезпечення позову, про які він просить. Крім того, вважає за доцільне також вжити заходів забезпечення його позову, так як на частку належної відповідачу ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 , виконавчою службою уже накладено арешт в іншому виконавчому провадженні та враховуючи, що це єдине майно, яке належить відповідачеві, забезпечення позову є необхідним з метою, щоб зазначене майно не було реалізоване без урахування його (позивача) інтересів та повернення йому хоча б якоїсь частини суми заборгованості ОСОБА_2 за договорами позики.

На підтвердження належності відповідачу ОСОБА_2 на праві власності зазначеної вище частки квартири АДРЕСА_1 , на яку просить накласти арешт, позивач ОСОБА_1 надав Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 382399282 від 11 червня 2024 року.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У ч. 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом поданого ОСОБА_1 до суду позову є стягнення з відповідача грошових коштів за двома договорами позики, укладеними 21 грудня 2022 року та 14 березня 2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у загальному розмірі 92000 доларів США.

На підтвердження укладення сторонами вказаних двох договорів позики та його умов, позивач ОСОБА_1 додав до позовної заяви написані відповідачем ОСОБА_2 дві розписки про отримання нею особисто 42000 доларів США та 50000 доларів США, всього у розмірі 92000 доларів США.

На підтвердження факту належності відповідачу ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності частки квартири АДРЕСА_1 , позивач надав суду Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за № 382399282 від 11 червня 2024 року.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи з правової природи забезпечення позову, під останнім слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача та спрямованих проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати, знецінити або вчинити інші дії, що можуть призвести до певних складнощів при виконанні рішення суду.

Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2023 року у справі № 904/1934/23 звернув увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача у будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача.

Здійснюючи оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення поданого позову, про які він просить, з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог позивача щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заходами забезпечення позову, які просить застосувати позивач та предметом позову стягнення грошових коштів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками справи, слід дійти висновку, що невжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики може істотно унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення його позову та ефективний захист його прав, за захистом яких він звернувся до суду.

Розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 , враховуючи предмет спору у даній справі стягнення суми заборгованості за договорами позики в розмірі 92000 доларів США, суд дійшов висновку про доцільність та необхідність накладення арешту на частку належної відповідачу ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності квартири АДРЕСА_1 до набрання законної сили судовим рішенням у даній цивільній справі.

Обраний вид забезпечення позову не обмежить прав відповідача ОСОБА_2 щодо володіння та користування нею належним їй на праві спільної часткової власності нерухомим майном, а лише тимчасово обмежить її право щодо розпорядження ним, що буде співмірним із заявленими позивачем вимогами.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 89, 149 153, 182, 259, 260, 263 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на частку квартири АДРЕСА_1 , що на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Найменування сторін:

позивач (стягувач): ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач (боржник): ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення ухвали до виконання до 20 червня 2027 року.

Суддя Дутчак І. М.