Дата документу 18.07.2024
Справа № 334/7147/23
Провадження № 4-с/334/21/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Баруліна Т.Є.,

за участю секретаря Мохунь М.С.,

скаржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича,

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2024 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича.

Скарга обґрунтована тим, що 19 червня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком Д.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_4 за виконавчим листом № 334/7147/23 виданого 01.04.2024 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь Концерну «МТМ» заборгованності в розмірі 29672,30 грн. та судового збору в розмірі 4422,56 грн., а також виконавчого збору в розмірі 3409,49 грн.

19 червня 2024 року о 16.15 він отримав повідомлення на мобільний номер свого телефону НОМЕР_1 : «Увага! Ваш рахунок під арештом на підставі постанови виконавчої служби». 20 червня 2024 року, з`явившись до приватного виконавця вінотримав копію постанови від 19.06.2024 року про відкриття виконавчого провадження, інших постанов від виконавця я не отримав.

Вважає, що дії приватного виконавця щодо арешту грошових коштів на його пенсійному рахунку в AT «Ощадбанк» є неправомірними.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження йому не надсилалася, та виконання рішення суду почалося невідкладно (арешт грошових коштів на пенсійному рахунку), без спливу строку на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження. Вважає такі дії приватного виконавця порушення його права на захист.

Окрім того, згідно ч.1 ст.68 Закону: «Стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.»

Приватним виконавцем недотримано вимог щодо перевірки наявності в боржника майна на яке можливе звернення стягнення, хоча про обов`язок повідомити виконавця про наявність в нього майна на яке можливе накладеня стягнення прямо вказано в постанові про відкриття виконавчого провадження.

Приватним виконавцем накладений арешт на грошові кошти рахунку на який боржнику перераховується виключно лише пенсія, більш ні до яких фінансових операцій цей рахунок не застосовується.

З огляду на вищевикладене просить суд визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого органу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича щодо арешту грошових коштів, які перебувають на його пенсійному рахунку в AT «Ощадбанк», по виконавчому провадженню ВП НОМЕР_4 за виконавчим листом № 334/7147/23, виданим 01.04.2024 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованості в розмірі 29672,30 грн. та судового збору в розмірі 4422,56 грн., а також виконавчого збору в розмірі 3409,49 грн. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого органу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича скасувати постанову від 19.06.2024 року про арешт грошових коштів, які перебувають на його пенсійному рахунку в AT «Ощадбанк», по виконавчому провадженню ВП № НОМЕР_4 за виконавчим листом №334/7147/23, виданим 01.04.2024 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованості в розмірі 29672,30 грн. та судового збору в розмірі 4422,56 грн., а також виконавчого збору в розмірі 3409,49 грн.

02 липня 2024 року приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області направив на адресу суду заперечення на скаргу, в яких просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 у повному обсязі. Зазначив, що постанова про відкриття виконавчого провадження, відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - закон), направлена на адресу боржника, вказану у виконавчому документі, рекомендованим листом 19.06.2024 р., що підтверджується списком згрупованих відправлень «Рекомендований лист» Я» 4109, номер відправлення 383. Законом України «Про виконавче провадження» чітко визначено порядок звернення стягнення на пенсію боржника. Так відповідно до ч. З ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи. Така постанова в рамках зазначеного виконавчого провадження взагалі не виносилась, про що свідчать матеріали виконавчого провадження. Постанову про арешт коштів боржника у ВП № НОМЕР_4 винесено відповідно до ст. 56 закону. Так ч. 1. ч. 2 цієї статті декларують, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. В п. 1 постанови про арешт коштів боржника від 19.06.2024 р. ВП НОМЕР_4 зокрема вказано: накласти арешт на грошові кошти-електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладання арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Саме Банк, як надавач банківських послуг, отримавши постанову виконавця про арешт коштів боржника перевіряє наявність коштів на які стягнення заборонено законом.

Скаржник ОСОБА_1 у судовому засіданні скаргу підтримав, просив задовольнити з підстав, які викладені у скарзі.

Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. в своїх запереченнях на скаргу просив відмовити у задоволенні скарги та розгляд скарги проводити без його участі.

Дослідивши матеріали скарги, надані пояснення та заперечення, суд приходить до наступного висновку.18.09.2023 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було винесено рішення у справі №334/7147/23 за позовною заявою Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, згідно якого з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» стягнуто заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі 9562,89 грн. та судовий збір у сумі 570,12 грн.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 05 січня 2024 року, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.09.2023 року у цій справі змінено в частині визначеної до стягнення суми заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води та в частині судового збору. Збільшено розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» з 9 562,89 грн. до 29 672, 30 грн., суму судового збору з 570,12 грн. до 4 422,56 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

09.04.2024 року представник позивача отримав виконавчий лист у справі.

19.06.2024 року на підставі вищевказаного виконавчого листа приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком Д.Ю.. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_4 з примусового виконання виконавчого листа №334/7147/23, виданого 01.04.2024 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя по справі № 334/7147/23 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованості в сумі 29672,30 грн. та судового збору в сумі 4422,56 грн. Стягнуто з боржника виконавчий збір в розмірі 3409,49 грн.

Також 19.06.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком Д.Ю. була винесена постанова про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_4, згідно якої накладено арешт на грошові кошти-електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладання арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

Щодо тверджень заявника ОСОБА_1 стосовно винесення постанови приватним виконавцем про відкриття виконавчого провадження від 19.06.2024 року та постанови про арешт коштів від 19.06.2024 року, не направлення та неотримання ним копій даних постанов виконавця та інших документів виконавчого провадження, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1) ч.1, 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження,про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою,зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами,зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою,зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Разом з тим, постанова про відкриття виконавчого провадження, разом із постановою про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постановою про стягнення з боржника основної винагороди, постанова про арешт коштів боржника були направлені 19.06.2024 року рекомендованим листом на адресу боржника, яку було зазначену у виконавчому документі, що підтверджується Реєстром відправлень рекомендованих листів Ф.103 від 19.06.2024 року (відправлення 383), списком згрупованих відправлень 4109, службовим чеком АТ «Укрпошта», згідно якого відправка за списком 4109 була сплачена.

Згідно інформації щодо статусу відстеження відправлення 383 на офіційному сайті Укрпошти, 19 червня 2024 відправлення було прийнято, 21 червня 2024 року відправлення вже було у точці видачі, однак не отримане.

Отже, суд приходить до висновку, що дії приватного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та направлення її копії боржнику ОСОБА_1 є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Щодо тверджень заявника ОСОБА_1 стосовно неправомірності винесення приватним виконавцем Проценко Д.Ю. постанови про арешт майна заявника ОСОБА_1 від 19 червня 2024 року, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пункту 7) частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно статті 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

За правилами ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Статтею 73 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується з разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; 6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дітей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

Як зазначено вище 19.06.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком Д.Ю. було винесено постанову в рамках виконавчого провадження НОМЕР_4 про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , якою було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 .

Суд вважає, що постанову про арешт коштів боржника було винесено приватним виконавцем у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» задля забезпечення реального виконання боржником рішення, якою накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках у банках та всіх інших рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.

У постанові про накладення арешту на кошти боржника зазначено: «крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику».

Таким чином, приватний виконавець вказаною постановою визначив банківським установам, які виконують рішення виконавця, порядок виконання з урахуванням обмежень, визначених законодавством, перелік яких не містить обмежень щодо накладення арешту на рахунок, на який серед інших зарахувань здійснюється нарахування заробітної плати чи пенсії.

Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII.

Виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону № 1404-VIII).

Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу.

Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 року у справі 756/1927/16-ц, провадження 61-10611св20.

Отже, суд приходить до висновку, що у зв`язку з прийняттям Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» постанови про накладення арешту на рахунки боржника ОСОБА_1 від 19.06.2024 року в рамках виконавчого провадження НОМЕР_4, рахунок, на який накладено арешт, не відноситься до рахунків із спеціальним режимом використання або інших рахунків, звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Разом з тим, в судовому засіданні скаржник надав довдіку, яка видана Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», згідно якої рахунок НОМЕР_2 , який відкритий на ім`я ОСОБА_1 використовується для зарахування пенсійних виплат .

В той же час, Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», на яке нормами статті 52 Закону № 1404-VIII покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на вищезазначеному рахунку виконало, оскільки вважав, що поточний рахунок НОМЕР_2 не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до пункту 1) частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Також арешт може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

Таких же висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20).

Отже, приватному виконавцю Проценко Д.Ю. враховубчи те, що поточний рахунок НОМЕР_2 є пенсійним та використовується для зарахування пенсійних виплат, відповідно до пункту 1) частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», слід вирішити питання щодо зняття арешту з коштів, що знаходяться на такому рахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про доцільність часткового задоволення скарги ОСОБА_1 , в частині зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю.. зняти арешт з пенсійного карткового рахунку заявника ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючисьст.ст. 447, 448, 450, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження»,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича - задовольнити частково.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича зняти арешт з пенсійного карткового рахунку НОМЕР_2 , відкритого в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 06.12.2012 року Ленінським РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області.

У задоволенні іншої вимог- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Баруліна Т. Є.