РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2024 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.,

за участю секретаря Лавріненко Ю.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Жмеринка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 07.11.2023 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з даним позовом із вимогами розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 30.04.2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), за актовим записом №1093; стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 2000 грн та судовий збір в розмірі 1073,60 грн. У позовній заяві позивачем ОСОБА_1 викладена наступна позиція. Від зареєстрованого з відповідачем шлюбу сторони мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Спочатку сімейне життя сторін складалось добре, але згодом шлюбні відносини між ними поступово погіршились. Через постійні конфлікти, суперечки спільне життя з відповідачем стало неможливим та нестерпним, внаслідок чого між ними склалися неприязні стосунки один до одного. З травня 2023 року відповідач проживає окремо та не підтримує сімейних стосунків. Кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам, майнові спори між ними відсутні. Їх з відповідачем шлюб носить лише формальний характер та примирення з останнім неможливе. Сім`я фактично розпалась, в зв`язку з чим виникла необхідність у юридичному оформленні їхнього розлучення (а.с.1-3).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 14.11.2023 року відкрито провадження у даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Як вбачається з розписки (а.с.17), позивач ОСОБА_1 28.12.2023 року отримала копію ухвали про відкриття провадження та заздалегідь у прохальній частині позовної заяви просила справу розглянути у її відсутність, не заперечуючи щодо розгляду справи в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Надалі після відкриття провадження у справі клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін не подавала.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.18) Відповідач ОСОБА_2 22.02.2024 року особисто отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та доданими до неї документами та того ж дня подав до суду письмову заяву про розгляд даної справи у його відсутність, у якій вказав про визнання даного позову в повному обсязі. Клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву відповідачем не надано.

Відтак суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно витягу з реєстру територіальної громади від 02.09.2022 року №2022/000484611 (а.с.7) позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.8) позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстровано 30.04.2022 року; дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_4 .

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.9) вбачається, що сторони є батьками неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки виконавчого комітету Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 07.11.2023 року №2079 (а.с.10) позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та разом з нею проживає і знаходиться на її утриманні дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються.

Згідно ч.1,2 ст.3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно вимог ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

У відповідності до положень ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до статей 12,13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Спору про майно чи щодо виховання дитини між сторонами за обсягом позовних вимог не заявлено.

Викладені позивачем обставини щодо довготривалого припинення сторонами подружніх стосунків та неможливості їх відновлення, що суперечить інтересам сторін, відповідачем наразі визнані безумовно.

Обставин, які з визначених законом підстав унеможливлюють звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, ніким не повідомлено.

Як встановлено судом, сторони свідомо не підтримують шлюбних стосунків, у їхній сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння між подружжям, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю неможливо. Позивач має стале бажання щодо розірвання оспорюваного шлюбу. Зважаючи на зазначені позивачем дійсні причини розірвання шлюбу, подальше життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя.

Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, оскільки він може ґрунтуватись лише на засадах добровільності, тобто вільної згоди чоловіка та жінки, чого позивач наразі не виявляє, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб; передбачених законом обставин, за яких неможливе пред`явлення позову про розірвання шлюбу, не встановлено, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ч.1 ст.142 ЦПК України щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого ним при поданні позову, що становить 536,80 грн. Решта 50 відсотків судового збору, що становить 536,80 грн, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Ухвалюючи рішення в частині вимог позивача про відшкодування витрат за надану правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 3, 4 ст.137 ЦПК України).

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.06.2021 року в справі 820/479/18.

Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано договір про надання правничої (правової) допомоги від 07.11.2023 року (а.с.11), акт-розрахунок приймання-передачі наданих юридичних послуг від 07.11.2023 року (а.с.12), квитанцію до прибуткового касового ордера від 07.11.2023 року (а.с.11а).

Враховуючи надання позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження понесення нею витрат на отримання правничої допомоги адвоката у сумі 2000 грн, суд доходить висновку про необхідність їх компенсації шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн, виходячи з критеріїв реальності адвокатських видатків, їх справжності та необхідності, а також обгрунтованості та розумності їх розміру у співмірності із складністю цивільного спору, виходячи з певних обставин справи та фінансового стану обох сторін, відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі №755/9215/15-ц.

Враховуючи викладене, керуючись ст.4, 5, 10, 13, 19, 23, 27, 76, 82, 89, 137, 141, 223, 259, 263, 264, 274, 275, 279 ЦПК України, ст.3, 24, 56, 105, 110, 112 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зареєстрований 30.04.2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), за актовим записом №1093.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканки АДРЕСА_1 ) 536 гривень 80 копійок судового збору та 2000 гривень витрат за надання професійної правничої допомоги.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканці АДРЕСА_1 ) з державного бюджету 536 гривень 80 копійок судового збору.

Рішення суду набуває законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.