УХВАЛА

20 червня 2024 року

м. Київ

справа № 215/2325/23

провадження № 61-8746ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Богославського Андрія Сергійовича на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

17 червня 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Богославського А. С.в якій заявник просить постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 квітня 2024 року скасувати й залишити в силі рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 грудня 2023 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню з таких підстав.

Однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 2 ЦПК України).

Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки (статті 43, 49 ЦПК України).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Так, у кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

У поданій касаційній скарзі заявник формально посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, однак не наводить, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, підстав касаційного оскарження судових рішень.

Виключно довід про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права всупереч правовій позиції, викладеною у висновку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, також сформованою практикою Європейського суду з прав людини, без наведення інших, передбачених у частині другій статті 389 ЦПК України, підстав касаційного оскарження, не створює передумов для відкриття касаційного оскарження за поданою скаргою, тобто не є визначеними процесуальним законом підставами для касаційного оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені, передбачені цим Кодексом, підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Брула Гомез де ла Торе проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, які беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб. Щоразу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з метою захисту своїх прав, а задля досягнення сторонніх цілей, вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Враховуючи, що заявник не виконав вимоги процесуального закону при поданні касаційної скарги, надав касаційну скаргу без наведення підстав касаційного оскарження судового рішеня, тому така скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Богославського Андрія Сергійовича на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 квітня 2024 року вважати неподаною та повернути заявникові.

Копію цієї ухвали разом з доданими до скарги матеріалами надіслати заявнику. Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян