Справа № 466/5088/24
Провадження № 2-с/466/115/24
У Х В А Л А

про скасування судового наказу

«21» червня 2024 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Глинська Д.Б. розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі №466/5088/24,

В С Т А Н О В И В :

20 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить суд скасувати судовий наказ від 13 травня 2024 року у справі № 466/5088/24.

В обґрунтування заяви заявник вказує, що заявлені вимоги ЛМКП «Львівтеплоенерго» є необґрунтованими, оскільки між ним та стягувачем відсутні договірні відносини.

Згідно з акту про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж центрального опалення та гарячого водопостачання від 15.07.2010, затвердженого рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради № 32 від 24.11.2009, квартира АДРЕСА_1 відключена від центрального опалення та гарячого водопостачання. Відтак, з даного часу мешканці даної квартири перестали отримувати відповідні послуги, які надаються Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго».

Проте, заявник у заяві про видачу судового наказу про стягнення боргу за послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води зазначає, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є споживачами, які не виконують умови п.1.1 Договору приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго» від 01.07.2014.

Вказане твердження заявника не відповідає дійсності, оскільки жодного договору на приєднання та надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води з Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго», ні власниками, ні мешканцями квартири АДРЕСА_1 не підписувався, оскільки з 2010 року зазначена квартира відключена від централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що підтверджується відповідним актом.

Відтак, вважає, що між сторонами наявний спір про право, а тому просить скасувати судовий наказ від 13 травня 2024 року у справі № 466/5088/24.

Дослідивши заяву про скасування судового наказу, матеріали додані до неї, приходжу до висновку про задоволення заяви про скасування судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього кодексу.

Судом встановлено, що 13 травня 2024 року Шевченківським районним судом м. Львова у цивільній справі № 466/5088/24 видано судовий наказ, яким солідарно стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 2 627,15 грн., постачання гарячої води у розмірі 2 374,05 грн. за період з 01.10.2022 по 29.02.2024, а також 302,80 грн. судового збору.

Копію заяви про видачу судового наказу з додатками, а також копію судового наказу від 13 травня 2024 року боржниками отримано 11 червня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відтак, встановлено, що подана заявником заява про скасування судового наказу відповідає вимогам ст.170 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Враховуючи вищевикладені обставини та вимоги процесуального законодавства, вважаю за необхідне скасувати судовий наказ від 13 травня 2024 року у справі №466/5088/24.

Керуючись ст.ст. 170-171, 258-261 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

заяву задовольнити.

Судовий наказ від 13 травня 2024 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 2 627,15 грн., постачання гарячої води у розмірі 2 374,05 грн. за період з 01.10.2022 по 29.02.2024, а також 302,80 грн. судового збору скасувати.

Роз`яснити Львівському міському комунальному підприємству "Львівтеплоенерго" його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Копію ухвали направити стягувачу та боржникам для відома.

Ухвала остаточна та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Д. Б. Глинська