Справа № 344/8444/24
Провадження № 22-ц/4808/1725/24
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Барков В. М.
У Х В А Л А

18 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Баркова В. М., ознайомившись із апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Романенко Євген Олександрович на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 листопада 2024 року, у справі за позовом Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення та плати за абонентське обслуговування,

в с т а н о в и в:

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 листопада 2024 року позов КП «Івано-Франківськводоекотехпром» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КП «Івано-Франківськводоекотехпром», заборгованість за послуги централізованого водопостачання та водовідведення та плати за абонентське обслуговування в розмірі 18 138, 79 грн, а також судовий збір у розмірі 1 514,00 грн з кожного.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Романенко Є. О. подали апеляційні скарги на вказане рішення.

Апеляційні скарги не можуть бути прийняті апеляційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття апеляційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до вимог пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До апеляційних скарг долучені клопотання про звільнення від сплати судового збору, які мотивовані тим, що передбачений законом розмір судового збору перевищує 5% доходів апелянтів за попередній рік, що на думку сторін є підставою для звільнення їх від сплати судового збору згідно п.1, ч. 1, ст. 8 ЗУ «Про судовий збір».

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зазначені норми закріплює дискреційне право, а не обов`язок суду відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. Його реалізація не може призводити до порушення принципу процесуального рівноправ`я сторін та знаходиться у безпосередній залежності від доведеності за допомогою належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів обставин щодо того, що скрутне майнове становище особи не дозволяє їй сплатити судовий збір у встановленому чинним законодавством розмірі. З метою недопущення зловживання процесуальними правами суд має враховувати: предмет спору, наявність у особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, рахунків у банківських та інших фінансових установах та можливість розпорядження ними, вік особи та її працездатність, склад сім`ї та наявність утриманців тощо.

Відповідно до правової позиції викладеної в ухвалі Верховного Суду від 15 липня 2024 року № 917/1920/21, щодо доказів, якими можуть / могло бути підтверджено наявність майнового стану сторони, вбачається, що:

«Суд зазначає, що положення статей Господарського процесуального кодексу України та Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2005 у справі "Княт проти Польщі" ("Kniat v. Poland"), заява № 71731/01; пункти 63-64 рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2005 у справі "Єдамскі та Єдамска проти Польщі" ("Jedamski and Jedamska v. Poland"), заява № 73547/01).

З урахуванням зазначених рішень Європейського суду з прав людини, Верховний Суд, у постановах від 21 жовтня 2022 року у справі № 905/1059/21 та від 30 листопада 2022 року у справі № 905/1060/21, зробив висновок, що скрутний майновий стан підтверджується відповідними доказами, які містять інформацію, у тому числі, щодо наявності/відсутності коштів (на банківських або депозитних рахунках), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів.

Крім того, Верховний Суд неодноразово вказував, що загальна сума отриманих доходів фізичною особою може бути підтверджена довідкою про доходи фізичної особи за попередній рік, виданою органом Державної податкової служби України, інформацією із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та довідкою Пенсійного фонду України форми ОК-5 або ОК-7 (див. ухвали Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 921/2/21(921/463/22), від 17.07.2023 у справі № 757/14112/20-ц, від 03.05.2022 у справі № 914/1147/20, від 10.11.2021 у справі № 922/1429/19, від 06.06.2021 у справі № 922/1775/19 та інші)».

Такої ж правової позиції щодо доказів висловлено й в низці інших ухвалах Верховного Суду, зокрема, від 26 квітня 2024 року у справі № 910/5346/23, від 18 липня 2024 року у справі № 924/681/22.

Отже, аналіз положень Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Підставою для звільнення від сплати судового збору може бути, наприклад, видана в установленому законом порядку довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, стипендію, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо, які підтверджують у сукупності на визначений конкретний період майновий стан особи.

Натомість, скаржниками, на підтвердження свого фінансового становища надано роздруківки відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела / суми нарахованого доходу, (нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 10 грудня 2024 року, за період з 1 кварталу 2023 року по 4 квартал 2023 року. Відповідно до яких інформація щодо джерел/суми доходу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків - відсутня.

Крім того, представником апелянтів у клопотанні зазначено, що станом на теперішній час ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 не мають доходів, що підтверджується довідкою з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5.

Проте, як встановлено судом у наданих довідках, останній звітний рік зазначено 2012 та 2013 рік, а не 2023 рік. Відтак, надані довідки судом до уваги не беруться, оскільки такі не є актуальними та не підтверджують фінансовий стан апелянтів.

Отже, надані ОСОБА_2 , ОСОБА_1 відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків самі по собі не можуть бути підставою для звільнення їх від сплати судового збору, оскільки вони, у встановленому Законом порядку, не надали доказів на підтвердження того, що їх майновий стан на день звернення з апеляційними скаргами перешкодив їм сплатити судовий збір у встановлених законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, для вирішення клопотання про звільнення апелянтів від сплати судового збору суд має встановити майновий стан сторін.

За таких обставин заявники мають надати інші документи, які б свідчили, що встановлений законом розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу скаржників за попередній календарний рік (наприклад, довідки про розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища тощо) або сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Також Івано-Франківський апеляційний суд звертає увагу, що наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку, розмірі і в строки, покладається на особу, яка подає скаргу.

Підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з підпункту 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою судовий збір становить 1,5 відсоток ціни позову, але не менше 1 ( 3028,00 грн.) розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 1 частини 1 стаття 176 ЦПК України визначено, що ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом за яким стягнення проводиться у безспірному(безакцептному) порядку.

В частині 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Із матеріалів справи вбачається, що позовна заява подана до суду у 2024 році.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028,00 грн.

Відповідно до частини третьої статті 2 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, з огляду на категорію справи, ставки судового збору, розмір судового збору, що підлягає сплаті кожним з апелянтів становить 1816, 80 грн (3028,00 х150%) х0,8)) : 2.

Судовий збір має бути перераховано або внесено за наступними реквізитами: отримувач: ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ Ів.-Фр./ 22030101, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку - UA0009612, наявність відомчої ознаки: «80» Апеляційні суди, назва суду: Івано-Франківський апеляційний суд.

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» необхідно зазначити: *;101;__________(ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначити паспортні дані); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача). Платіжний документ направити в апеляційний суд.

Як передбачено частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього кодексу застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

З огляду на вищенаведене апеляційні скарги необхідно залишити без руху, надавши заявникам строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Романенко Євген Олександрович на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 листопада 2024 року залишити без руху. Надати заявникам строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У випадку невиконання у встановлений строк вказаних вимог апеляційні скарги вважатимуться неподаними та будуть повернуті апелянтам.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя: В. М. Барков